POHJOIS-KARJALAN AMMATTIKORKEAKOULU Fysioterapian koulutusohjelma
|
|
- Heidi Koskinen
- 8 vuotta sitten
- Katselukertoja:
Transkriptio
1 POHJOIS-KARJALAN AMMATTIKORKEAKOULU Fysioterapian koulutusohjelma Hanna Heiskanen Marika Partinen TEAMGYMIN YLEISIMMÄT ALARAAJAVAMMAT JA NIIDEN ENNALTAEHKÄISY FYSIOTERAPEUTTISESTA NÄKÖKULMASTA Opinnäytetyö Marraskuu 2012
2 OPINNÄYTETYÖ Marraskuu 2012 Fysioterapian koulutusohjelma Tikkarinne JOENSUU p. (013) Tekijät Hanna Heiskanen, Marika Partinen Nimeke TeamGymin tyypillisimmät alaraajavammat ja niiden ennaltaehkäisy fysioterapeuttisesta näkökulmasta Toimeksiantaja Suomen voimisteluliitto (Svoli ry) Tiivistelmä TeamGym on joukkuelaji, jossa kilpaillaan kolmella eri telineellä. Telineitä ovat volttirata, trampetti sekä vapaaohjelma. Laji levisi Suomeen vasta 1980-luvun puolessa välissä, joten Suomessa lajia on tutkittu vähän. Opinnäytetyön toimeksiantajana toimi Suomen voimisteluliitto. Tämän kvantitatiivisen opinnäytetyön tavoitteena oli selvittää TeamGymin yleisimmät alaraajavammat sekä antaa tietoa fysioterapian näkökulmasta niiden ennaltaehkäisyyn. Työ alkoi tiedon haulla, ja sitä seurasi kyselylomakkeen teko. Kyselylomake pohjautui aiemmin toteutettuun Terve urheilija -kyselyyn. Kyselylomakkeeseen vastasi 49 voimistelijaa Teamgymin valmennusringin leirillä. Kyselylomakkeen tulokset taulukoitiin, ja tuloksista ilmeni tyypillisimmiksi alaraajavammoiksi nilkan ja polven äkilliset vammat sekä polven ja säären rasitusvammat. Kyselylomakkeessa kysyttiin voimistelijoiden mielipidettä vamman syntymisen syistä, joista yleisimmiksi nousi tekniikkavirhe, keskittymisen puute ja vammakohdan heikkous. Jokaiselle alaraajavammalle suunniteltiin ennaltaehkäiseviä harjoitteita, jotka jaettiin kolmeen eri vaiheeseen: primaari-, sekundaari- ja tertiääripreventioon. Opinnäytetyö on luettavissa niin TeamGym -voimistelijoille, heidän valmentajilleen kuin kaikille asiasta kiinnostuneille Suomen voimisteluliiton Internet -sivuilla Voimistelu Wikissä. Jatkotutkimusaiheina tälle opinnäytetyölle voisivat olla ennaltaehkäisevien harjoitteiden toimivuuden ja tuloksellisuuden tutkiminen sekä alaraajavammoihin korreloivien tekijöiden selvittäminen. Kieli Suomi Asiasanat TeamGym, ennaltaehkäisy, fysioterapia, alaraajavamma Sivuja 73 Liitteet 5 Liitesivumäärä 28
3 THESIS November 2012 Degree Programme in Physiotherapy Tikkarinne 9 FIN JOENSUU FINLAND Tel Authors Hanna Heiskanen, Marika Partinen Title The Most Common Lower Extremity Injuries in TeamGym and Their Prevention by Means of Physiotherapy Commissioned by The Finnish Gymnastics Federation (Svoli ry) Abstract TeamGym is a team sport, which includes competition on three pieces of apparatus; tumbling track, trampette and floor. There is little research on the subject, because the sport did not spread to Finland until in the mid-1980s. The objective of this quantitative thesis, which was commissioned by the Finnish Gymnastics Federation, was to identify the most common lower extremity injuries in TeamGym as well as to provide information on their prevention from the perspective of physiotherapy Work on the thesis was commenced by carrying out information retrieval and followed by designing a questionnaire. The questionnaire was based on a previously carried out survey called Healthy Athlete. A total of 49 gymnasts participating in a TeamGym training camp answered the questionnaire. Their answers were tabulated and studied more closely. The results showed that the most common lower extremity injuries were sudden ankle and knee injuries, as well as knee and shin repetitive strain injuries. In the questionnaire, gymnasts were also asked to comment on the cause of injury. The most common reasons for the lower extremity injuries were errors in technique, lack of concentration and extremity weakness. Preventive exercises were planned for every lower extremity injury and they were divided into three different phases: primary, secondary, and tertiary prevention. TeamGym gymnasts, their coaches, and others interested in this subject can find this thesis on the website of the Finnish Gymnastics Federation under the Gymnastics Wiki. Further research topics for this thesis could be studies focusing on the efficiency and effectiveness of preventive exercises, as well as identifying correlating factors in lower extremity injuries. Language Pages 73 Appendices 5 Finnish Pages of Appendices 28 Keywords TeamGym, physiotherapy, prevention, lower extremity injury
4 Sisältö Tiivistelmä Abstract 1 Johdanto TeamGym TeamGymin telineet ja suoritus Lajin vaatimukset voimistelijalle Voimistelijan harjoittelun suunnittelussa huomioitavia asioita Alaraajojen urheiluvammat Vammatyypit Tutkimuksia urheiluvammoista Riskitekijät Urheiluvammojen ennaltaehkäisy Urheiluvammojen ennaltaehkäisy fysioterapian näkökulmasta Tutkimustuloksia fysioterapian vaikutuksesta urheiluvammojen ennaltaehkäisyyn Opinnäytetyön tarkoitus ja tehtävät Opinnäytetyön toteutus Tutkimusmenetelmä Aineistonkeruumenetelmät ja analysointi Tutkimustulokset Yleisimmät alaraajavammat TeamGymissä Alaraajavammojen syntyminen TeamGymissä Vammoja ennaltaehkäisevät toimet TeamGymissä Tulosten yhteenveto TeamGymin yleisimpien alaraajavammojen tarkastelua fysioterapeuttisesta näkökulmasta Nilkan nivelsiteiden ruptuura - yleisin äkillinen vamma TeamGymissä Polven recurvatum - toiseksi yleisin äkillinen vamma Teamgymissä Säären periostiitti - toiseksi yleisin rasitusvamma Teamgymissä Pohdinta Tulosten tarkastelu Toteutuksen ja menetelmän tarkastelu Oppimisprosessi, ammatillinen kasvu ja kehitys Jatkotutkimusehdotukset Tutkimuksen luotettavuus ja eettisyys Liitteet Liite 1 Toimeksiantosopimus Liite 2 Tutkimuskysymyksiin vastaavat kyselylomakkeen kysymykset Liite 3 Saatekirje ja kyselylomake Liite 4 Maija Pihlajan Terve urheilija kyselylomakkeeseen tehdyt muutokset Liite 5 Kyselylomakkeen tulokset taulukoina
5 5 1 Johdanto Suomessa tapahtuu joka vuosi yli liikuntavammaa. Vuonna 2001 vammat aiheuttivat 200 miljoonan euron välittömät kustannukset. Valtaosa urheilu- ja liikuntavammoista kohdistuu alaraajoihin, ja noin puolet niistä kohdistuu nilkka- tai polvinivelen alueelle. Urheilu- ja liikuntavammoista melkein puolet ovat venähdyksiä, nyrjähdyksiä ja ruhjevammoja. Kuitenkin on hyvä muistaa, että eri lajeissa yleisimmin sattuneiden vammojen väliset erot saattavat olla suuria (Vuori, Taimela & Kujala 2005, ) Valitsimme opinnäytetyön aiheen, koska molempia kiinnosti urheilufysioterapia sekä urheiluvammojen ennaltaehkäisy ja kuntoutus. Rajasimme aiheemme alaraajavammoihin ulkomailta saatujen aiempien tutkimustulosten ja omakohtaisen kokemuksen kautta. Toinen opinnäytetyön tekijöistä on itse harrastanut TeamGymiä vuosia ja toimii edelleen TeamGymissä valmentajana. TeamGym on taito- ja tekniikkalaji. Loukkaantumisriski on suuri, koska liikkeet ovat teknisesti sekä fyysisesti erittäin vaativia. Volttirata, trampetti sekä vapaaohjelma vaativat voimistelijalta äärimmäistä kehonhallintaa, koordinaatiota, nopeutta, voimaa, liikkuvuutta sekä liiketajua. Opinnäytetyömme tarkoituksena oli selvittää yleisimmin alaraajoihin kohdistuvat vammat TeamGymissä, niiden syntymisen syy sekä kuinka niitä jo ennaltaehkäistään. Urheilufysioterapiaa voidaan käyttää vammojen ennaltaehkäisyyn, palautumisen nopeuttamiseen sekä osana valmennusta erilaisten tutkimusten kautta. Teimme tutkimuksen olemassa olevan teoriatiedon pohjalta, suuntasimme kyselyn valmennusringin voimistelijoille. Yhtenä tärkeänä fysioterapian menetelmänä on terveyttä edistävä ohjaus ja neuvonta. (Suomen fysioterapeutit 2010 a). Tarkastelemme tulosten pohjalta, kuinka yleisimpien alaraajavammojen ennaltaehkäisyä voitaisiin tukea fysioterapeuttisesta näkökulmasta.
6 6 Työmme sisältää tutkimuksemme tulokset sekä pohdintaa TeamGymin alaraajavammojen ennaltaehkäisemiseksi. Toimeksiantajanamme toimii Suomen voimisteluliitto (liite 1), joka saa uutta, ajankohtaista tietoa alaraajavammojen yleisyydestä. Työmme julkaistaan Suomen voimisteluliiton Internet- sivuilla olevassa Voimistelu Wikissä, josta kaikkien asiasta kiinnostuneiden on mahdollista käydä se lukemassa. 2 TeamGym TeamGym on syntynyt Ruotsissa ja Tanskassa 1980-luvun alussa. Suomeen se levisi sieltä 1980-luvun puolivälissä. Ensimmäiset SM-kilpailut järjestettiin vuonna Laji on levinnyt 1990-luvun alussa muualle Eurooppaan, ja ensimmäiset EM-kisat järjestettiin vuonna TeamGym- nimi syntyi vasta vuonna Entinen nimi näytösvoimistelu vaihdettiin harhaanjohtavuuden vuoksi, sillä haluttiin korostaa, että kyseessä on kilpalaji, eikä pelkästään näytöksiin keskittyvä laji. (Suomen voimisteluliitto 2011 a.) 2.1 TeamGymin telineet ja suoritus TeamGym on näyttävä joukkuelaji, jossa kilpaillaan kolmella eri telineellä. Telineet ovat samat miehillä sekä naisilla: musiikkiin tehtävä vapaaohjelma permannolla, volttirata ja trampetti. Permannolla esitettävässä vapaaohjelmassa koko joukkue suorittaa kolme minuuttia kestävän tanssillisen voimisteluohjelman. (Harringe, Renström & Werrner 2007, 115.) Vapaaohjelmassa arvostellaan muun muassa joukkuetyöskentelyä, yhdenaikaisuutta, liiketekniikkaa, liikkeiden hallintaa sekä liikelaajuutta (Suomen voimisteluliitto 2011 b). Volttiradan ja trampetin suorittaa vain kuusi voimistelijaa. He suorittavat kolme eri liikettä peräkkäin kolmella eri kierroksella. Jokaisen voimistelijan suoritus arvioidaan
7 7 erikseen, ja kaikkien suoritusten pisteet lasketaan joukkueen kokonaispistemäärään (Harringe ym. 2007, 115.) Volttiradalla ja trampetilla arvioidaan muun muassa vartalon asentoja, liiketekniikkaa, alastuloja sekä liikkeiden vaikeutta (Suomen voimisteluliitto 2011 b). Luokkajärjestelmässä on viisi eri luokkaa, jotka ovat starttiluokka ja luokat 2-5. Viides luokka jaetaan iän mukaan junioreihin ja senioreihin. Neljännessä ja viidennessä luokassa kilpailevilla joukkueilla on mahdollisuus osallistua SM-kilpailuihin. Joukkueeseen täytyy kuulua vähintään kuusi voimistelijaa. Kolmessa alimmaisessa luokassa voimistelijoiden maksimilukumäärää ei ole rajoitettu. (Suomen voimisteluliitto 2012 c). Joukkueet voivat koostua nais-, mies-, tai sekajoukkueista (Suomen voimisteluliitto 2011 d). Kilpailusuoritukset ovat lyhyitä, sillä vapaaohjelma kestää noin kolme minuuttia ja volttirata sekä trampetti noin seitsemän sekuntia/kierros. Suoritukset ovat kuitenkin maksimaalisia ja vaativat voimistelijalta fyysisesti paljon. (Lund & Myklebust 2011, 1.) 2.2 Lajin vaatimukset voimistelijalle TeamGymin voimistelijoilta vaaditaan samantyylisiä ominaisuuksia kuin teline- ja joukkuevoimistelijoiltakin (Suokas 2009, 20). Voimistelijoilta vaaditaan liikkuvuutta, voimaa, nopeutta ja koordinaatiota. Volttiradalla ja trampetilla tapahtuvat hypyt vaativat paljon räjähtävää voimaa ja hyppyjen alastulot tasapainon takia hyvää kehonhallintaa. (Takala 2010, 9.) TeamGymin vapaaohjelma, jonka pituus on noin kolme minuuttia voi verrata joukkuevoimistelun ohjelmaan, jonka pituus on kaksi ja puoli minuuttia. Molemmat suoritetaan aerobisen kynnyksen yläpuolella. Ohjelman loppuosa suoritetaan maksimikestävyyden alueella. (Rönkkö 2006, 18.) TeamGymin voimistelijoiden voimaominaisuuksia voidaan verrata telinevoimistelijoihin. Voimistelusuorituksissa käytetään konsentrista, eksentristä ja isometristä lihastyötä. Suoritukseen vaikuttaa maksimaalisen voimantuoton lisäksi teho. Yleensä suoritukset ovat sitä parempi, mitä tehokkaampi voimantuotto on kyseisillä kulmanopeuksilla. Voimaominaisuuksista voimistelijoille tärkein on nopeusvoima ja
8 8 sen alalajit räjähtävävoima sekä maksimivoima. Maksimivoimaa harjoittaessa on muistettava harjoitteiden hermostollinen painotus, eikä lihasmassan kasvattaminen. (Vilenius 2010, 17.) Muihin voimistelulajeihin verrattaessa myös TeamGym- voimistelijat tarvitsevat nopeutta, varsinkin lajikohtaista reaktionopeutta, räjähtävää nopeutta, liikenopeutta sekä ketteryyttä. Räjähtävää nopeutta tarvitaan ponnistusvaiheessa volttiradalla sekä trampetilla. Nopeuden on oltava tarpeeksi suuri trampetille ja volttiradalle juostessa, jotta voimistelija pystyy suorittamaan tarpeeksi vaativia liikkeitä. (Rönkkö 2006, 17.) Liikkuvuus on suorassa yhteydessä taitojen vaikeustasoon ja liikkeiden esteettisyyteen. Voimistelussa vaaditaan myös fyysisten ominaisuuksien lisäksi paljon taitoa ja tekniikan hallitsemista. Kaikki liikkeet on suoritettava teknisesti oikein ja puhtaasti. Voimistelijoilta vaaditaan myös hyvää koordinaatiota, joka pitää sisällään reaktiokyvyn, suuntautumiskyvyn, rytmittämiskyvyn, tasapainon, erottelukyvyn, yhdistämiskyvyn ja sopeutumiskyvyn. Näiden koordinatiivisten kykyjen kehittyminen saa aikaan myös taidon kehittymistä. (Takala 2010, ) 2.3 Voimistelijan harjoittelun suunnittelussa huomioitavia asioita Liikkuvuus kertoo kehon nivelten liikelaajuudesta, mihin vaikuttavat rakennetekijät, suorituskykytekijät sekä koordinatiiviset tekijät. Liikkuvuusharjoittelun myötä liikkeiden taloudellisuus lisääntyy, palautuminen nopeutuu ja loukkaantumisriski pienenee. Liikkuvuudella on yhteys liikkeiden vaikeuteen ja esteettisyyteen. Liikkuvuuden puutteellisuus hankaloittaa teknistä suoritusta. Voimistelijoille tärkeitä liikkuvuuden osa-alueita ovat selkärangan taivutusnotkeus, hartiaseudun liikkuvuus sekä lantioseudun liikkuvuus. Näiden painopisteiden herkkyyskaudet sijoittuvat 7-12 ikävuoden välille, ja maksimaalinen passiivinen liikkuvuustaso tulisikin saavuttaa vuoden iässä. Liikkuvuusharjoittelussa on tärkeää kiinnittää huomiota symmetriseen harjoitteluun ja puhtaaseen suoritustekniikkaan. Murrosiässä tapahtuva kasvupyrähdys voi tilapäisesti aiheuttaa jäykkyyttä, minkä vuoksi murrosiässä tulisi kiinnittää erityistä
9 9 huomiota liikkuvuusharjoitteluun. Tämä edistää liikemotoriikan säilymistä ja ennaltaehkäisee vammoilta. (Suomen voimisteluliitto 2012 e, ) Venytyksen kestolla on erilaisia vaikutuksia, minkä vuoksi tulisi miettiä venytysharjoitusten toteuttamista eri harjoitusten yhteydessä. Venytykset voidaan jakaa kolmeen eri ryhmään. Lyhytkestoisten venytysten tarkoituksena on rentouttaa lihasta ja parantaa verenkiertoa. Näitä voimistelijan tulisi tehdä alkulämmittelyn yhteydessä. Lyhytkestoisten venytysten ei ole tarkoitus lisätä liikkuvuutta. Keskipitkät venytykset lisäävät liikkuvuutta ja avaavat liikeratoja, ja nämä sopivat loppuverryttelyn yhteyteen. Pitkäkestoisilla venytyksillä pyritään lisäämään liikkuvuutta. Tämän tyyppiset venytykset alentavat lihaksen jänteyttä ja voivat heikentää hetkellisesti voimistelijan kimmoisuus ominaisuuksia. Venytysmenetelmät voidaan jakaa aktiivisiin ja passiivisiin venytyksiin. Aktiivisten venytysten hyvänä puolena on asento- ja liikeaistin mukanaolo, mikä on tärkeätä voimistelussa. (Suomen voimisteluliitto 2012 e, ) Kokonaisvaltainen alkulämmittely sisältää kehoa lämmittäviä sekä hermostoa herättäviä harjoituksia. Alkulämmittelyn tulisi kestää vähintään 15 minuuttia, mutta tarve on voimistelijakohtainen. Kokonaisvaltaisessa lämmittelyssä tehon tulisi olla nousujohteinen, monipuolinen eri elinjärjestelmien näkökulmasta sekä tukea lajia. Loppuverryttelyn tarkoituksena on sisältää kehoa palauttavia harjoitteita. Loppuverryttelyn tulisi kuulua jokaiseen harjoitukseen ja kestää vähintään 15 minuuttia. Sen tarkoituksena on poistaa kuona-aineita sekä palauttaa lihakset lepopituuteen. (Suomen voimisteluliitto 2012 e, 15.) Huoltavia liikkeitä toteutetaan yleensä oheisharjoitteluna, ja niiden tarkoituksena on ehkäistä liiallista kuormittumista. Voimistelija voi toteuttaa huoltavaa harjoittelua erilaisissa ympäristöissä, esimerkiksi vedessä. Huoltavaa harjoittelua voi toteuttaa sekä voimaharjoitteluna että aerobisena harjoitteluna. (Tampereen urheilulääkäriasema, 2012.) Voimistelijan tukiharjoittelu pitää sisällään muun muassa alku- ja loppuverryttelyn, liikkuvuuden, lihastasapainon ja harjoittelun kuormittavuuden. Tukija ominaisharjoittelun tavoitteena on vammojen ennaltaehkäisy. (Saari, 2012.)
10 10 3 Alaraajojen urheiluvammat 3.1 Vammatyypit Urheiluvammat voidaan jakaa rasitusvammoihin, urheilun aikana tapahtuneisiin äkillisiin vammoihin ja uusiutuviin vammoihin. Äkilliset urheiluvammat ovat liikunnassa yleisempiä kuin rasitusvammat. Tutkimusten mukaan naisilla kaikista urheiluvammoista 65 prosenttia on äkillisiä, tapaturmaisia vammoja. Aiempien tutkimusten mukaan melkein puolet äkillisistä alaraajavammoista kohdistuu nilkan ja polven alueelle. Eri urheilulajeissa on omat tyypilliset, äkilliset urheiluvammat, ja vammojen väliset erot voivat olla suuria. (Vuori ym. 2005, ) Rasitusvammat syntyvät toistuvien suoritusten kautta ilman erillistä tapaturmaa. Kudosten voiman ja rasituksen määrän kesken tulee vallita tasapaino. Jos kudosten kestokyky ylittyy, niin kudos vaurioituu ja syntyy rasitusvamma. (Peltokallio 2003, 35.) Rasitusvammoja voi esiintyä lihas-, luu-, rusto- ja jännekudoksessa (Vuori ym. 2005, ). Vammojen uusiutuminen on varsin yleistä, ja noin yksi neljäsosa kaikista vammoista on vanhojen vammojen uusiutumisia (Pihlaja 2011, 9). Lääkäreillä ja fysioterapeuteilla on vanhojen vammojen uusiutumisen ehkäisyssä tärkeä merkitys, jotta liian intensiivinen harjoittelu ei alkaisi liian aikaisin (Vuori ym. 2005, 578). 3.2 Tutkimuksia urheiluvammoista Liikuntatapaturmat ovat suurin vammoja aiheuttava luokka Suomessa (Vuori ym. 2005, 567). Vuonna 1993 liikuntavammoja esiintyi vuotiailla suomalaisilla , ja vuonna 2003 luku oli noussut jo :een. Vuonna 2009 Suomessa sattui liikuntatapaturmaa (Haikonen & Lounamaa 2009), ja melkein 50 prosenttia urheilu- ja liikuntatapaturmista oli alaraajoissa (Vuori ym. 2005, ). Kaikista urheilu- ja liikuntatapaturmien seurauksena syntyneistä alaraajavammoista noin puolet oli nilkka-
11 11 ja polvinivelen alueella. Näistä noin puolet oli venähdyksiä, nyrjähdyksiä ja ruhjevammoja. Eri lajeissa vammojen väliset erot voivat vaihdella. Noin 65 prosenttia urheilun ja liikunnan seurauksena syntyneistä vammoista olivat lieviä. Suomessa tehdyssä tutkimuksessa huomattiin, että urheiluvamma keskeytti liikunnan harrastamisen keskimäärin 10 vuorokauden ajaksi ja esti työnteon keskimäärin yhden vuorokauden ajaksi. (Vuori ym. 2005, ) Urheiluvammojen tutkimisesta on tullut entistäkin merkityksellisempää, koska niiden ennaltaehkäisytoimenpiteet ovat aikaisempaa tärkeämpiä niin lääketieteelliseltä kuin yhteiskunnan varojenkin käytön kannalta (Pihlaja 2011, 1). Ruotsissa on aiemmin tehty tutkimus, johon osallistui 42 TeamGym- voimistelijaa yhden kauden ajaksi. Tutkimuksesta selvisi, että kaikista vammoista 69 prosenttia syntyi alaraajoihin. Nilkan alueen vammat olivat näistä yleisimpiä ja eniten oli nivelside ja rustovaurioita. Vamman syntymistilanteessa 52 prosenttia vastasi sen syntyneen alastulovaiheessa, mikä oli yleisin syy. Suurin osa vastanneiden vammoista (52 prosenttia) sattui volttiradalla ja 71:llä prosentilla vastanneista vamma syntyi harjoitusten aikana. (Harringe ym. 2007, ) Norjassa tehdyssä tutkimuksessa seurattiin 10 kuukauden ajan kansallisia kilpailuja (17 kilpailua), joissa pyydettiin osallistujia osallistumaan tutkimukseen. Mahdolliset vammat tai niihin altistuminen kirjattiin jokaisessa kilpailussa ylös. Tutkimuksen aikana ilmeni 57 akuuttia vammaa, joista 31 tapahtui kilpailun aikana. Alaraajavammojen osuus oli 72 prosenttia kaikista vammoista. Alaraajavammoista yleisimpiä olivat nilkkavammat (50 prosenttia vammoista), ja toiseksi yleisimpiä olivat polvivammat (16 prosenttia). Vammoista 85 prosenttia tapahtui alastulovaiheessa. (Lund ym. 2011, 1-4.) Työssämme tarkoitamme alaraajavammalla fyysistä vammaa alaraajojen alueella, joka on syntynyt TeamGymin harjoittelu- tai kilpailutilanteessa ja se estää voimistelijaa harjoittelemasta tai kilpailemasta vähintään viikon ajan.
12 12 4 Riskitekijät Sukupuolten välisessä vertailussa miehillä on suurempi riski saada vamma kunto- ja kilpailu-urheilumuodoissa. Riski saada liikuntavamma on suurin vuotiaana, koska liikunnan intensiteetti on silloin suurimmillaan. Tutkimuksien mukaan (taulukko 1) useimmiten liikuntavamman synnyn syyksi ilmoitettiin liikuntalajin tekniikan ja taidon puutteellisuus tai vanhan vammakohdan heikkous. Liiallinen, yhtäkkinen kuormitus voi aiheuttaa äkillisen vamman sekä jatkuva, liiallinen toistojen määrä voi altistaa rasitusvammojen syntyyn. Vääränlainen alusta voi lisätä vammautumisriskiä. Lihasepätasapaino sekä anatomiset rakennepoikkeavuudet ovat merkittäviä riskitekijöitä esimerkiksi jänteen repeämien synnyssä. (Vuori ym. 2005, ) Taulukko 1. Liikuntavammojen riskitekijät (Vuori ym. 2005) Ulkoiset tekijät o toistojen määrä o kuormitus o alustat o altistusaika o kilpailu ja sen taso Sisäiset tekijät o ikä o sukupuoli o aiemmat vammat o ruumiinrakenne o nivelten liikkuvuus o lihasepätasapaino o lihaskireydet o anatomiset rakenteelliset poikkeavuudet o liikehallinta o lajikohtainen taito Eri urheilulajeissa on tehty tutkimuksia, joiden mukaan polven ja nilkan loukkaantumistilanteista tyypillisimpiä ovat äkillinen pysähdys, suunnanmuutos tai hypystä laskeutuminen. Nilkan nyrjähdysvammoista suurin osa johtuu askellusvirheestä, jolloin nilkan ja jalkaterän asento on maakosketushetkellä kääntynyt ulospäin eli se ylipronatoi. Usein syy nilkan nyrjähtämiseen on nivelsiteiden löystyminen, epätasainen alusta tai edeltävä leikkaus. (Pasanen 2009, ) Polvivammojen synnyssä on ominaista, että kehon paino joutuu yhden jalan varaan, polven asento on voimakkaasti sisäänpäin aiheuttaen äkillisen voiman nivelsiteisiin tai
13 13 polvi on melkein suorassa asennossa samalla, kun polvi painuu nopeasti. Monet tutkimukset ovat osoittaneet, että polvivammojen syntyyn vaikuttavat osittain koko vartalon, kineettisen ketjun, anatomiset muutokset selkärangassa, lantiossa tai nilkassa. Esimerkiksi lantion kallistuminen anteriorisesti lisää lanneselän lordoosia ja aiheuttaa helposti reisien sisäkierron lisääntymistä, mikä tekee polviin suuren paineen. Kehon epätasapaino voiman, liikkuvuuden ja koordinaation suhteen alaraajoissa voi edesauttaa polvivammojen syntyä (Pasanen 2009, ) 5 Urheiluvammojen ennaltaehkäisy Urheiluvammojen ennaltaehkäisy pystytään jakamaan kolmeen eri tasoon, joissa kohteena on yksilö, ryhmä tai yhteisö. Yksilöön kohdistuvalla vammojen ennaltaehkäisyllä tarkoitetaan suoraan urheilijaan kohdistuvaa toimintaa, josta esimerkkinä voidaan pitää alkulämmittelyn suorittamista ennen urheilusuoritusta sekä henkilökohtaisten varusteiden käyttöä. Ryhmiin kohdistuvalle ennaltaehkäisylle esimerkkinä voidaan pitää ennaltaehkäisyyn liittyvistä asioista tiedottamista ja ohjeistamista. Yhteisön tasolla ennaltaehkäisy tarkoittaa esimerkiksi sääntöjen laatimista ja turvallisten suorituspaikkojen rakentamista. (Rentsröm & Kannus 1991, ) Urheiluvammojen ennaltaehkäisyssä Van Mechelin mallin mukaan tulisi edetä eri vaiheiden kautta (kuvio1): ensimmäiseksi A) selvitetään, mitä vammoja lajissa esiintyy ja kuinka vakavia ne ovat. Tämän jälkeen B) tutkitaan, miten kyseiset vammat tapahtuvat (vammamekanismi) sekä minkälaiset tekijät altistavat kyseisille vammoille (riskitekijät). Näiden vaiheiden pohjalta C) suunnitellaan ne keinot, joilla vammoja voitaisiin ehkäistä. Tämän jälkeen D) tutkitaan kehitettyjen ehkäisymenetelmien teho kontrolloidulla tai satunnaistetulla tutkimuksella (Pasanen, Kannus & Parkkari 2009, 15.)
14 14 Kuvio 1. Mechelen malli ( 5.1 Urheiluvammojen ennaltaehkäisy fysioterapian näkökulmasta Urheiluvammojen ennaltaehkäisyllä eli preventiolla tarkoitetaan erilaisia keinoja, joilla on tarkoitus ylläpitää terveyttä vaikuttamalla vammojen ilmaantumiseen ja yrittämällä minimoida niistä aiheutuneet haitat. Yksilön näkökulmasta katsottuna ennaltaehkäisyllä pyritään terveyttä ylläpitävien voimien kasvattamiseen. Käsitteellisesti vammojen ehkäisy jaetaan kolmeen osaan: primaari-, sekundaari- ja tertiääripreventioon, joista primaaripreventio on ainoastaan täysin ennaltaehkäisevää. (Koskenvuo & Mattila 2003, 17.) Primaaripreventio käsittää toiminnan, joka tapahtuu ennen vamman esiasteen kehittymistä. Primaariprevention toimenpiteillä on tarkoitus estää riskitekijän /riskitekijöiden vaikutukset ennen kuin ne ovat ehtineet synnyttää vammaan johtavia muutoksia elimistöön. Fysioterapeuteilla primaaripreventio voi tarkoittaa esimerkiksi
15 15 riskitekijöiden tunnistamista ja niistä tiedottamista sekä huomion kiinnittämistä ennaltaehkäisevien harjoitteiden suorittamiseen urheilijoilla. Primaariprevention ja sekundaariprevention välille on käytännössä vaikea asettaa tarkkaa rajaa, mutta voidaan ajatella, että sekundaariprevention vaiheessa vammautumisen esiaste on alkanut vähintään jo kehittyä. (Koskenvuo & Mattila 2003, ) Sekundaariprevention päätavoitteena on estää syntyneen vamman paheneminen ja poistaa mahdolliset riskitekijät tai ainakin pienentää niitä. Tertiääriprevention tarkoituksena on estää jo olemassa oleva vamma ja vähentää sen aiheuttamien haittojen paheneminen. Tertiääriprevention voi liittää kuntoutukseen, jossa yritetään palauttaa suorituskykyä tai ainakin hidastaa sen heikkenemistä eli fysioterapiassa tämä tarkoittaa konservatiivista kuntoutusta. (Koskenvuo & Mattila 2003, ) Tutkimukset ovat osoittaneet, että alaraajavammoja voitaisiin ehkäistä aktivoimalla hermolihasjärjestelmää sekä kehittämällä liiketaitoa ja kehon hallintaa. Nämä harjoitteet sisältävät tasapainoa, koordinaatiokykyä, liikkuvuutta, ketteryyttä ja voimaa. Harjoitteilla voidaan kehittää urheilijan staattista tasapainoa sekä liikenopeutta. Liiketaitojen ja kehonhallintaa kehittävien harjoitteiden tulisi olla säännöllisesti mukana urheilijan muussa harjoittelussa. Urheilijalle tulisi antaa yksilöllinen ja ammattitaitoinen ohjaus liikkeiden suoritustekniikasta (esimerkiksi valmentaja tai fysioterapeutti) ja kontrolloida varsinkin selän, lantion, polven ja nilkan hallintaa, jotta virheellisiä suorituksia ei syntyisi. Virheelliset suoritukset vähentävät aina tehoa ja taloudellisuutta sekä altistavat rasitus- ja äkillisten vammojen syntyyn. (Pasanen 2009, ) 5.2 Tutkimustuloksia fysioterapian vaikutuksesta urheiluvammojen ennaltaehkäisyyn Liikuntavammojen ennaltaehkäisyyn tähtäävistä tutkimuksista on tehty systemaattinen katsaus. Tutkimus (taulukko 2) perustuu Sari Aaltosen ja Heli Karjalaisen tekemään progradu- tutkielmaan. Tarkoituksena on arvioida moniammatillisesti lääkärien ja fysioterapeuttien menetelmien vaikuttavuutta yleisimpien urheiluvammojen ennaltaehkäisyyn.
16 16 Taulukko 2. Ennaltaehkäisymenetelmät ja niiden tulokset Aaltosen ja Karjalaisen (2007) tekemän progradu- tutkimuksen mukaan. Tutkittava menetelmä Pohjalliset jalkineihin (osa valmistettiin yksilöllisesti ja osa tehdasvalmisteisia) Ulkoiset tuet: nilkkaortoosit ja nilkkatuet sekä polvituet (polvituista vain yksi tutkimus jalkapalloilijoille) Tutkittava ryhmä ja tutkimusten määrä varusmiehet (viisi tutkimusta) jalkapalloilijat, koripalloilijat ja lumilautailijat (neljä tutkimusta) Tutkimustulokset/päätelmät Viidessä tutkimuksessa 30 prosenttia ja neljässä tutkimuksessa 50 prosenttia, vähemmän alaraajojen rasitusvammoja tai -murtumia Riski pieneni kaikissa tutkimuksissa 30 prosenttia ja kolmessa tutkimuksessa vähintään 50 prosenttia Tasapainolautaharjoitteet lentopalloilijat Tulokset ristiriitaisia: nilkkavammoihin osoitettu olevan hyötyä, polvivammoja kohtaan vaikutukset epäselviä Venyttely ja lämmittely kolme tutkimusta Ei ole voitu osoittaa vaikutusta Useita menetelmiä sisältävät harjoitusohjelmat: tasapainoharjoittelu, lämmittely- ja lihasvoimaharjoittelu Opetusvideoiden käyttö naiskäsipalloilijat (neljä tutkimusta) alppihiihtäjät ja jalkapalloilijat (kaksi tutkimusta) Urheiluvammojen määrä väheni vähintään 30 prosentilla (vaikea erotella, mikä menetelmä vaikutti ja mikä ei) Alppihiihtoon lievä ehkäisevä vaikutus, jalkapalloon ei vaikutusta Tämän tutkimuksen (taulukko 2) perusteella on näyttöä, että urheiluvammoja voidaan ennaltaehkäistä oikealla tavalla kohdennetuilla ehkäisymenetelmillä. Tutkimus osoittaa myös sen, kuinka merkityksellisiä ovat ammattitaitoinen näkemys ja ammattitaitoisten henkilöiden toteuttamat menetelmät. (Aaltonen & Karjalainen 2007, 6-11.) Kati Pasasen väitöskirjassa tutkittiin, pystyttäisiinkö hermolihasjärjestelmää aktivoivalla alkuverryttelyllä ennaltaehkäisemään alaraajavammoja. Tutkimus osoitti, että polvi- ja nilkkavammat vähenivät huomattavasti, kun alkuverryttely sisälsi hermolihasjärjestelmää aktivoivia sekä kehonhallintaa ja liiketaitoja kehittäviä harjoitteita. Tutkimuksessa alkuverryttelyohjelma sisälsi juoksutekniikka-, tasapaino-, hyppely- ja lihasvoimaharjoitteita, joiden avulla pyrittiin parantamaan kehon hallintaa ja
17 17 lajinomaisia liiketaitoja. Suunniteltu alkuverryttelyohjelma tehtiin 1-3 kertaa viikossa kuuden kuukauden ajan ja lämmittelykerta kesti 20-30min. Tulokset olivat merkittäviä, sillä tarkkailuaikana harjoitusryhmällä esiintyi 66 prosenttia vähemmän alaraajavammoja kuin kontrolliryhmällä. (Pasanen 2009, 9-11, 44.) 6 Opinnäytetyön tarkoitus ja tehtävät Opinnäytetyömme etenee Van Mechelenin mallin (kuvio 1, sivu 14) mukaisesti. Opinnäytetyömme tarkoituksena on selvittää, mitkä ovat yleisimmät alaraajavammat TeamGymin kilpailu- tai harjoittelutilanteissa, kuinka alaraajavammat ovat syntyneet ja miten alaraajavammoja jo ennaltaehkäistään TeamGymissä. Lisäksi esitämme opinnäytetyössämme, kuinka ennaltaehkäisyä voidaan tukea fysioterapeuttisesta näkökulmasta. Työmme ei käsittele ympäristön, olosuhteiden tai psyykkisten tekijöiden vaikutuksia vammoihin ja ennaltaehkäisyyn. Keskeisimpiä tutkimuskysymyksiä ovat: 1) Mitkä ovat yleisimmät alaraajavammat TeamGymissä? 2) Miten alaraajavammat ovat syntyneet TeamGymissä? 3) Miten alaraajavammoja jo ehkäistään TeamGymissä? Selvitämme kyselyn avulla vastaukset opinnäytetyömme tutkimuskysymyksiimme (liite 2). Tarkoituksenamme oli toteuttaa työ niin, että se auttaa valmentajia, voimistelijoita sekä voimistelijoiden vanhempia tiedostamaan yleisimmät alaraajavammat sekä antaa tietoa alaraajavammojen fysioterapeuttisesta ennaltaehkäisystä. Halusimme myös antaa uutta tietoa toimeksiantajallemme, Suomen voimisteluliitolle, alaraajavammojen yleisyydestä ja niiden syntymissyistä TeamGymissä.
18 18 7 Opinnäytetyön toteutus 7.1 Tutkimusmenetelmä Tutkimusmenetelmänä käytimme kvantitatiivista eli määrällistä tutkimusta. Kvantitatiiviseen tutkimukseen tietoja voidaan kerätä muun muassa valmiista tilastoista, rekistereistä, tietokannoista tai tiedot voidaan kerätä itse. Valmiita aineistoja voidaan harvoin käyttää sellaisenaan, vaan niitä joudutaan usein muokkaamaan, yhdistelemään ja tarkistamaan ennen niiden käyttöä kvantitatiivisessa tutkimuksessa. (Heikkilä 1998, 17.) Kvantitatiivisessa tutkimuksessa keskeisessä asemassa olivat aiemmista tutkimuksista tehdyt johtopäätökset, olemassa olevat teoriat, käsitteiden määrittely, määrällinen eli numeraalinen mittaaminen, tutkittavien valinta, tulosten saaminen tilastollisesti käsiteltävään muotoon ja lopullisten tulosten esittäminen prosenttitaulukoiden avulla (Hirsjärvi, Remes & Sajavaara 2009, 140). Tutkimustyyppinä ja aineistonkeruumenetelmänä käytimme kyselytutkimusta. Kyselytutkimusta pidetään survey-tutkimuksen keskeisenä menetelmänä. Survey-nimike tarkoittaa kyselyn, haastattelun ja havainnoinnin muotoja, missä aineisto kerätään standardoidusti ja jossa kohdehenkilöt muodostavat otoksen tai näytteen määrätystä perusjoukosta. Kyselytutkimuksen etuna voidaan pitää, että sen avulla saadaan kerättyä laaja tutkimusaineisto. Kyselytutkimusta pidettiin siis tehokkaana ja taloudellisena tapana tietojen keruussa, mutta sen haittapuolena voi esiintyä pinnallisuutta ja teoreettista vaatimattomuutta. Vastaajien välillä on voinut olla eroja rehellisyydessä ja huolellisuudessa. Vastausvaihtoehdot eivät myöskään ole välttämättä sopineet kaikille vastaajille, ja kysymysten väärinymmärtäminen on ollut mahdollista. Ei myöskään tiedetä tarkasti, olivatko vastaajat perehtyneet asioihin, joita kysyttiin. Hyvän kyselylomakkeen tekeminen vaatii tutkijalta paljon aikaa sekä paljon tietoa ja taitoa asiasta (Hirsjärvi ym. 2009, 193, 195.)
19 Aineistonkeruumenetelmät ja analysointi Valitsimme aineistonkeruumenetelmäksi kyselyn, joka toteutettiin kyselylomakkeen muodossa (liite 3). Kysely toteutettiin TeamGymin -voimistelijoille valmennusringin leirillä Jyväskylässä Valitsimme näytteeksemme valmennusrinkiin kuuluvat voimistelijat, koska heidän harjoittelemansa liikkeet vaativat paljon teknistä osaamista ja fyysisiä ominaisuuksia. Kysely mahdollisti tutkimukseen kattavan joukon voimistelijoita. Kysely oli tehokas tapa saada uutta tietoa aiheesta. Lisäksi pystyimme vertailemaan mielekkäästi kyselyyn osallistujien vastauksia samasta kysymyksestä. Kyselymme oli kontrolloitu kysely, tarkemmin informoitu kysely. Informoitu kysely tarkoittaa kyselyä, jossa tutkija jakaa kyselylomakkeet henkilökohtaisesti vastaajille. Kyselyä jakaessa opinnäytetyöntekijä kertoi tutkimuksen tarkoituksesta, kyselystä ja vastasi tarvittaessa kysymyksiin. (Hirsjärvi ym. 2009, ) Kyselymme koottiin Maija Pihlajan (2011) Terve urheilija kyselyn pohjalta. Muokkasimme kysymyksiä TeamGym lajiin sopivammiksi ja lisäsimme mielestämme lajin kannalta tärkeitä kysymyksiä (liite 4). Kyselymme koostui pääasiassa monivalintakysymyksistä (22kpl), mutta sisälsi myös muutaman avoimen ja strukturoidun kysymyksen (5kpl). Monivalintakysymyksillä saatiin rajoitetut vastausvaihtoehdot, jotta tulosten analysointi olisi tarkempaa. Avoimilla kysymyksillä halusimme saada selville tarkempaa tietoa. Pääasiassa monivalintakysymyksistä koostuvaan kyselyyn osallistujien oli helpompi ja nopeampi vastata, kuin esimerkiksi avoimista kysymyksistä koostuvaan lomakkeeseen. (Hirsjärvi ym. 2009, ) Toinen opinnäytetyön tekijöistä oli paikalla valmennusringin leirillä Jyväskylässä. Vastaajat kokoontuivat yhteen tilaan harjoitusten jälkeen, missä opinnäytetyömme aihe esiteltiin. Paikalla ollut opinnäytetyön tekijä jakoi kyselylomakkeet (liite 3) voimistelijoille ja pyysi heitä lukemaan saatekirjeen ennen kyselylomakkeen täyttöä. Hän kehotti voimistelijoita vastaamaan kyselyyn mahdollisimman huolellisesti. Voimistelijoille annettiin mahdollisuus kysyä tarkentavia kysymyksiä ennen kyselyn täyttämistä tai sen aikana. Tarkentavana kysymyksenä ilmeni, kuinka vastata kyselylomakkeeseen, jos voimistelija ei tiennyt vamman diagnoosia. Tällöin toinen opinnäytetyöntekijöistä kehotti voimistelijoita kuvaamaan vammaa mahdollisimman tarkasti. Kyselyn täytettyään voimistelija palautti sen leirillä
20 20 olevalle opinnäytetyön tekijälle, joka huolehti vastanneiden henkilöiden tietojen salassapidosta. Paikalla ollut opinnäytetyön tekijä säilytti kyselyn vastaukset lukollisessa matkalaukussa loppu leirin ajan. Molemmat opinnäytetyön tekijät kävivät kaikki kyselyt käsin yksitellen läpi. Tämän jälkeen teimme Exelillä frekvenssitaulukot kaikista kyselylomakkeen kysymysten vastauksista (liite 5). Näin saimme analysoitua yleisimmät vastausvaihtoehdot ja saimme vastaukset tutkimuskysymyksiimme. Emme tarkastelleet korrelaatioita vastausten välillä. 8 Tutkimustulokset Tutkimusjoukon muodostivat Suomen TeamGymin valmennusringin leirillä olleet urheilijat tammikuussa Kyselyyn vastasi 49 voimistelijaa. Vastaajat olivat iältään vuotiaita (liite 5, taulukko 1). Kuvio 2 kuvaa TeamGym -voimistelijoiden ikäjakaumaa. Voimistelijoista 39 (n=49) kilpaili ylimmässä eli viidennessä luokassa (liite 5, taulukko 2). Voimistelijalla on mahdollisuus kilpailla useammassa luokassa, joten tähän kysymykseen saimme vastauksia yhteensä 53. Vastaajista 32 (=49) kertoi harjoittelevansa 3-4 kertaa viikossa. Harjoittelukertojen määrät vaihtelivat yhdestä yli seitsemään kertaan viikossa (liite 5, taulukko 3). Vastaajista 28 (n=49) ilmoitti harjoittelevansa tuntia viikossa (liite 5, taulukko 4). Alin tuntimäärä oli kuusi tuntia viikossa ja ylin 16,5 tuntia viikossa. Kuvio 3 kuvaa TeamGym voimistelijoiden harjoittelutuntimäärää. Kuvio 2. Valmennusringin leirillä olleiden TeamGym -voimistelijoiden ikäjakauma.
21 21 Kuvio 3. Valmennusringin leirillä olleiden TeamGym -voimistelijoiden harjoitustuntien määrä viikossa. 8.1 Yleisimmät alaraajavammat TeamGymissä Vastausten mukaan yleisimmät rasitusvammat esiintyivät polvessa sekä sääressä. Vastauksissa oli ilmoitettu 26 rasitusvammaa, joista kahdeksan oli esiintynyt polven alueella ja seitsemän säären alueella (liite 5, taulukko 5). Vastaajilla oli mahdollisuus ilmoittaa kysymykseen useampi vamma. Polven alueen rasitusvammoissa ei ollut yhtään samaa diagnoosia. Säären rasitusvammoista kaikki olivat säären periostiittejä (penikkatauti). Kuvio 4 kuvaa rasitusvammojen jakautumista TeamGym - voimistelijoilla.
22 22 Kuvio 4. Valmennusringin leirillä olleiden Teamgym voimistelijoiden rasitusvammojen jakautuminen kohdealueittain. Vastauksissa oli ilmoitettu 32 äkillistä alaraajavammaa, joista 11 esiintyi nilkassa ja seitsemän polvessa (liite 5, taulukko 6). Yleisimmäksi nilkkavammaksi nousi nilkan nivelsiteiden venähdys tai repeäminen eli ruptuura. Polvivammojen kohdalta yleisimmäksi nousi polven tai polvien yliojennus eli recurvatum. Voimistelijat olivat voineet vastata kysymykseen useamman kuin yhden vamman. Kuvio 5 kuvaa TeamGym -voimistelijoiden äkillisten vammojen jakautumista. Kuvio 5. Valmennusringin leirillä olleiden TeamGym -voimistelijoiden äkillisten vammojen jakautuminen kohdealueittain. Äkillisistä alaraajavammoista oli uusiutunut 14 (n=21) (liite 5, taulukko 7). Kaikki äkillisistä vammoista kärsineet eivät olleet vastanneet vammanuusiutumista koskevaan
23 23 kysymykseen. Äkillisistä polvivammoista kolme (n=7) oli uusiutunut viimeisen 24 kuukauden aikana. Äkillisistä nilkkavammoista viisi (n=11) oli uusiutunut viimeisen 24 kuukauden aikana. Kyselomakkeen vastauksista selvisi, että voimistelijat ovat hyvin tietoisia oman lajinsa vammoista. Voimistelijoista 44 (n=47) vastasi tietävänsä, minkälaisia vammoja lajissa tyypillisesti esiintyy (liite 5, Taulukko 8). Kaksi voimistelijaa oli jättänyt vastaamatta tähän kysymykseen. 8.2 Alaraajavammojen syntyminen TeamGymissä Voimistelijoista 17 kertoi vamman syntyneen lajiharjoituksessa (tekniikka- tai lajiharjoitus) (liite 5, taulukko 9). Kuvio 6 kuvaa TeamGym -voimistelijoiden vamman syntymistä, johon saimme 36 vastausta. Alaraajavammoista 15 (n=32) sattui trampetilla, 11(=32) volttiradalla ja kuusi (=32) vapaaohjelmassa (liite 5, taulukko 10). Kuvio 7 kuvaa TeamGym -voimistelijoiden vammojen syntymistä telineittäin. Saimme 27 vastausta kysymykseen, joka selvitti vamman syntymistilannetta. Voimistelijoista 17 oli ilmoittanut vamman syntymistilanteeksi alastulon (liite 5, taulukko 11). Vamman syntymisajankohtaa selvittävään kysymykseen saimme 28 vastausta. Vastausten perusteella ei voida nostaa selkeästi yhtä ajanjaksoja, jossa vammoja tapahtuisi eniten (liite 5, taulukko 12). Kuvio 6. Valmennusringin leirillä olleiden TeamGym -voimistelijoiden vammansyntymistilanteiden jakautuminen.
24 24 Kuvio 7. Valmennusringin leirillä olleiden TeamGym voimistelijoiden, vammojen syntymisen jakautuminen telineittäin. Yleisin vammaan johtanut syy voimistelijoiden mielestä oli suoritustekniikkavirhe (12), toiseksi yleisimmäksi nousi keskittymisen puute (7) ja, kolmanneksi yleisin oli vammakohdan heikkous (6) (liite 5, taulukko 13). Voimistelijoilla oli mahdollisuus valita useampi vaihtoehto, joten saimme 60 vastausta. Kuviossa 8 on havainnollistettu voimistelijoiden mielestä vammoihin johtaneiden syiden jakautuminen. Kuvio 8. Valmennusringin leirillä olleiden TeamGym voimistelijoiden mielestä vammoihin johtaneiden syiden jakautuminen.
25 25 Kysyimme myös, kuinka pitkään äkillinen vamma esti täysipainoisen harjoittelun ja saimme 27 vastausta. Voimistelijoista 12 (n=27) kertoi vamman estäneen täysipainoisen harjoittelun tai kilpailemisen yli 29 vuorokautta. Tämä vastausvaihtoehto oli yleisin vastaajien keskuudessa (liite 5, taulukko 14). 8.3 Vammoja ennaltaehkäisevät toimet TeamGymissä Kysyimme seurauksia, kun vamma on jo tapahtunut. Voimistelijat saivat rastittaa kaikki kohdat, jotka heidän mielestään toteutuivat. Voimistelijoista 36 (n=49) vastasi pääsevänsä lääkäriin 24 tunnin sisällä loukkaantumisesta, ja 37 (n=49) vastasi, että kuntoutuminen huomioidaan harjoittelussa. Vain 20 voimistelijaa (n=49) kertoi saavansa kuntoutussuunnitelman. Vastaajista 12 (n=49) kertoi kuntouttajan olevan mukana sekä vain kahdeksan (n=49) vastasi, että kuntoutumista seurataan säännöllisesti. Kaksi voimistelijaa vastasi, että mikään vastausvaihtoehdoista ei toteudu. Tähän kysymykseen saimme yhteensä 115 vastausta (liite 5, taulukko 15). Kysyimme voimistelijan näkemystä vamman jälkeisestä tilanteesta. Myös tässä kohdassa voimistelijat pystyivät valitsemaan useamman vastausvaihtoehdon. Voimistelijoista 44 (n=49) vastasi, että vamman jälkeen tilanne arvioidaan ja hän saa jatkotoimintaohjeet. Voimistelijoista 21 voimistelijaa (n=49) vastasi myös, että hän saa levätä ja palata harjoituksiin silloin, kun itsestä siltä tuntuu. Voimistelijoista 11 vastasi pyrkivänsä jatkamaan harjoittelua suunnitellusti. Saimme tähän kysymykseen yhteensä 79 vastausta (liite 5, taulukko 16). Voimistelijoista 23 (n=43) kertoi kilpailevansa tai harjoittelevansa niin, että uusiutumisriski on suuri (liite 5, taulukko 17). Kuusi voimistelijaa oli jättänyt vastaamatta tähän kysymykseen. Vastaajista 35 (n=49) oli sitä mieltä, että harjoittelussa kiinnitetään huomiota vammojen ennaltaehkäisyyn. Voimistelijoista 11 (n=49) eivät osanneet sanoa, kiinnitetäänkö ennaltaehkäisyyn huomiota (liite 5, taulukko 18).
26 26 Alkuverryttely kuului jokaisen vastanneen ohjelmaan (liite 5, taulukko 19). Alkuverryttelyn kesto oli yleisimmin minuuttia (liite 5, taulukko 20). Voimistelijoista 34 (n=49) oli valinnut tämän vastausvaihtoehdon. Alkuverryttelyn sisältöä kysyttäessä 48 voimistelijaa (n=49) ilmoitti alkuverryttelyynsä kuuluvan kokonaisvaltainen lihasten lämmittely sekä liikkuvuusharjoittelua tai venyttelyä. Voimistelijoista 46 (n=49) ilmoitti alkuverryttelyn sisältävän niveliä lämmittäviä tai huoltavia liikkeitä. Tässäkin kysymyksessä voimistelijoilla oli mahdollisuus valita useampi vastausvaihtoehto, ja saimme yhteensä 142 vastausta (liite 5, taulukko 21). Loppuverryttelyn yleisyyttä selvitettäessä 21 (n=49) voimistelijaa oli vastannut sen kuuluvan lähes jokaiseen harjoitukseen ja 15 (n=49) vastannut sen kuuluvan joskus (liite 5, taulukko 22). Kyselyyn vastanneiden mukaan loppuverryttelyyn kuului yleisimmin venyttelyä, jonka vastausvaihtoehdon oli nimennyt 43 voimistelijaa. Voimistelijoista 24 oli vastannut sen sisältävän myös kevyttä hölkkää tai kävelyä. Myös loppuverryttelyn sisältöä selvitettäessä voimistelijoilla oli mahdollisuus valita useampi vaihtoehto. Tähän kysymykseen saimme yhteensä 82 vastausta (liite 5, taulukko 23). Kysyimme voimistelijoilta, kuinka usein he tekevät omatoimisesti kehon huoltotoimenpiteitä. Voimistelijoista 29 (n=49) kertoi tekevänsä omatoimisesti kehon huoltotoimenpiteitä joskus, ja kahdeksan (n=49) kertoi tekevänsä säännöllisesti. Seitsemän voimistelijaa (n=49) vastasi, etteivät he tee koskaan huoltotoimenpiteitä omatoimisesti (liite 5, taulukko 24). Kysyimme, minkälaisiin palautumisen tukitoimiin voimistelijat kiinnittävät huomiota. Voimistelijoista 47 (n=49) oli vastannut palautumisen tukitoimeksi levon ja venyttelyn. Seuraavaksi suosituin tukitoimi oli hieronta, jonka valitsi 22 vastaajaa (n=49). Viisi voimistelijaa (n=49) nimesi palautumisen tukitoimeksi fysioterapian. Vastaajat saivat valita useamman vaihtoehdon. Tähän kysymykseen saimme 149 vastausta (liite 5, taulukko 25). Fysioterapeutin neuvoja tuki- ja ominaisharjoittelun toteuttamisessa oli saanut vain 21 voimistelijaa (n=48). Voimistelijoista 23 ei ollut saanut ja neljä voimistelijaa ei osannut sanoa, ovatko he saaneet neuvoja tuki- ja ominaisharjoittelun toteuttamiseen. Yksi voimistelija oli jättänyt vastaamatta kysymykseen (liite 5, taulukko 26). Pyysimme
27 27 voimistelijoita arvioimaan myös sitä, kuinka tyytyväisiä he ovat kuntoutuksen käytäntöihin omassa harjoittelussaan. Voimistelijoista 28 (n=47) oli vastannut olevansa melko tyytyväinen kuntoutuksen käytäntöihin. Vain kaksi voimistelijaa oli tyytymätön, ja yhdeksän voimistelijaa ei osannut sanoa. Kaksi voimistelijaa oli jättänyt vastaamatta kysymykseen (liite 5, taulukko 27). 8.4 Tulosten yhteenveto Yleisimmin rasitusvammoja oli esiintynyt polvessa sekä säären alueella. Säären alueen rasitusvammoista kaikki olivat säären periostiittejä eli penikkatauteja. Äkillisistä vammoista yleisimpiä olivat nilkka- ja polvivammat. Nilkkavammoista yleisin oli nilkan nivelsiteiden venähdys tai repeämä. Polvivammojen kohdalla yleisin oli polven tai polvien recurvatum eli äkillinen ylitaipuminen. Suurin osa äkillisistä vammoista oli syntynyt lajiharjoituksen aikana. Telineistä eniten vammoja oli sattunut trampetilla, ja selvästi yleisin vamman syntymistilanne oli alastulo. Voimistelijoiden mielestä yleisimmät loukkaantumisiin johtaneet syyt olivat suoritustekniikkavirhe, keskittymisen puute sekä vammakohdan heikkous. Alle puolet voimistelijoista sai kuntoutussuunnitelman vamman tapahduttua, ja 21 (n=49) voimistelijaa sai levätä ja palata harjoituksiin, kun itsestä siltä tuntuu. Vastaajista alle kolmanneksella oli kuntoutuksessa mukana kuntouttaja ja alle neljänneksellä kuntoutusta seurattiin säännöllisesti. Hieman yli puolet vastanneista kertoi kilpailevansa tai harjoittelevansa niin, että vamman uusiutumisriski on suuri. Suurin osa voimistelijoista oli kuitenkin sitä mieltä, että vammojen ennaltaehkäisyyn kiinnitetään harjoittelussa huomiota. Alkuverryttely kuului jokaisen vastaajan ohjelmaan. Suurin osa voimistelijoista vastasi loppuverryttelyn kuuluvan harjoitukseen lähes aina tai joskus. Melkein kaikki voimistelijat olivat vastanneet käyttäneensä palautumisen tukitoimina venyttelyä ja lepoa. Fysioterapeutin neuvoja tuki- ja ominaisharjoittelun toteuttamisessa oli saanut
28 28 alle puolet voimistelijoista. Voimistelijoista 28 (n=47) kertoi olevansa melko tyytyväinen kuntoutuksen käytäntöihin harjoittelussa. 9 TeamGymin yleisimpien alaraajavammojen tarkastelua fysioterapeuttisesta näkökulmasta Fysioterapeuttisesta näkökulmasta alaraajavammojen ennaltaehkäisyyn kuuluvat lihashuolto, proprioseptiikka sekä voimaharjoittelu. Lihashuoltoon kuuluvat lihastasapaino, venyttely, hieronta ja lämpöhoidot (Ahonen 1988, 126). Hyvä lihastasapaino vaatii vaikuttaja (agonisti) ja vastavaikuttajalihasten (antagonisti) symmetristä toimintaa (Peltokallio 2003, 31). Tällöin nivelet sekä lihakset kuormittuvat optimaalisesti. Lihasepätasapaino johtaa helposti yhden lihaksen/lihasryhmän lihasjännityksen lisääntymiseen ja vastakkaisen lihaksen/lihasryhmän ylivenymiseen. Lihastasapainosta huolehtiminen ja sen korjaaminen ovat tärkeimpiä lihashuollollisia toimenpiteitä pitkäaikaisia tuloksia haettaessa. (Ahonen ym. 1988, ) Hieronnan avulla saadaan verenkierto vilkastumaan, venytysvaikutus pehmytkudoksiin, elastisuus lisääntymään pehmytkudoksissa sekä arpikudoksissa. Hierontaa voi käyttää myös kivun lievitykseen sekä lihasten reflektoriseen rentouttamiseen. (Asmussen ym. 2001, 31.) Liikkuvuuden ja venyttelyn käsitteet olemme avanneet työssämme jo aiemmin kappaleessa 2.3 Voimistelijan harjoittelun suunnittelussa huomioitavia asioita. Proprioseptiikka tarkoittaa asento- ja liikeaistia ja juuri proprioseptiikan avulla liikkeitä kontrolloidaan. Proprioseptiset harjoitukset ennaltaehkäisevät nivelvammoja sekä nopeuttavat nivelvammojen paranemista. (Klemola 2002, 27.) Proprioseptiset harjoitukset kehittävät muun muassa tasapainoa, koordinaatio sekä ketteryyttä. Niihin yhdistyy yleensä koko kehonliike. (Docendo 2011, 246.) Voimaharjoittelu on tärkeä osa kuntoutusta ja ennaltaehkäisyä, sillä se mahdollistaa nopean kuntoutumisen sekä ehkäisee vamman uusiutumista (Puolakanaho & Tähtinen 2012, 25). Voimaharjoittelun
29 29 tulee olla oikein annosteltua ja liiketekniikoiden hallinnassa. Tällöin se on turvallista ja kehittävää. (Seppänen, Aaltonen & Tapio 2010, 146.) 9.1 Nilkan nivelsiteiden ruptuura - yleisin äkillinen vamma TeamGymissä Kyselylomakkeella saatujen tulosten perusteella nilkkavammat ovat tyypillisin äkillinen vamma TeamGymissä. Fysioterapeuttisesta näkökulmasta tarkastellessa, nilkan nivelsiteiden venähdyksen tai repeämän, primaaripreventio vaiheessa, tulee erityisesti ottaa huomioon lihashuolto, liikkuvuus, proprioseptiikka sekä kehon hallinta (Ahonen, ym. 1988, 119) (Pasanen, Parkkari & Kannus 2009, 14-18) (Docendo 2011, 174). Nilkan nivelsiteiden ruptuuran kohdalla lihasepätasapaino tarkoittaa nilkan ojentaja- (tibialis anterior, extensor digitorum longus, extensor, hallucis longus) ja koukistajalihasten (tibialis posteror, flexor digitorum longus, flexor hallucis longus) välistä epätasapainoa tai toisen lihaksen heikkoa aktivoitumista (Hervonen 2004, ). Nilkan lihastasapainoa parantavia sekä stabiliteettia kehittäviä liikkeitä primaaripreventio vaiheessa ovat muun muassa erilaiset hypyt (esimerkiksi palikan päälle sekä alas hypyt, kerähypyt yhdelle jalalle laskeutuen), erilaiset kyykkäykset vastuksella tai ilman (yhdellä jalalla, kahdella jalalla, eteen/sivulle) sekä erilaiset vaa at (Docendo 2011, , ). Nilkan liikkuvuuteen vaikuttaa muun muassa akillesjänteen (tendo calcaneus), pohjelihasten (gastrocnemius, soleus) kireydet sekä alaraajan rakenteelliset asennot. Lajinomaisia liikkuvuusharjoituksia olisi hyvä toteuttaa alkuverryttelyn yhteydessä. Näitä ovat muun muassa eri asennoissa varpaille nousut sekä nilkkojen ja akillesjänteiden pumppaukset ja venytykset. (Puolakanaho & Tähtinen 2012, 16.) Kehonhallinta on yksi ennaltaehkäisevän primaariprevention muodoista (Pasanen, Kannus & Parkkari 2009, 14-18). Kehonhallintaharjoitteiden tulisi sisältyä viikon jokaiseen harjoituskertaan (Seppänen ym. 2010, 99). Sarjoja tulisi tehdä 2-4 ja toistoja (Suomen voimisteluliitto 2012 e, 93). Suoritusmäärissä tulee ottaa huomioon liikkeiden haastavuus (Seppänen ym. 2010, 95). Kehonhallintaharjoitteita ovat esim.
Laadukkaisiin verryttelyihin kannattaa satsata!
Liikunnan ja fyysisen aktiivisuuden terveyshyödyt tunnetaan hyvin. Liikunnalla voi olla myös terveydelle haitallisia puolia ja usein nämä ilmenevät tuki- ja liikuntaelimistön vammoina. Kolme yleisimmin
Fysioterapeutti Petri Jalava
Fysioterapeutti Petri Jalava Urheilijan lihashuolto Pyritään ennaltaehkäisemään urheiluvammoja Saadaan enemmän tehoja irti elimistöstä ja tekniikka paremmaksi Mahdollistetaan urheilijan nousujohteinen
Tämä materiaali on osa opinnäytetyötä, liikunnan ja vapaa-ajan koulutusohjelma, Haaga-Helia, Johanna Salmela. Terveyttä tukeva harjoittelu
Tämä materiaali on osa opinnäytetyötä, liikunnan ja vapaa-ajan koulutusohjelma, Haaga-Helia, Johanna Salmela Terveyttä tukeva harjoittelu Sisällys 1 Harjoittelun suunnittelu... 1 2 Nuoren kasvupyrähdyksen
VALMENTAJA 2 AMPUMAHIIHDON LIHASHUOLTO. Markus Suontakanen
VALMENTAJA 2 AMPUMAHIIHDON LIHASHUOLTO Markus Suontakanen LIHASHUOLTO Markus Suontakanen Sisältö Määritelmä Tavoitteet Lihastasapaino venyttely Hieronta Fysikaaliset hoidot Lihashuollon määritelmä Urhelijan
Huomio kokonaisvaltaiseen harjoitteluun - Suuntana pitävä keskivartalo. Liikuntavammojen ehkäisyohjelma
Huomio kokonaisvaltaiseen harjoitteluun - Suuntana pitävä keskivartalo Without fit and healthy athletes there would not be any exciting Olympic Games. They are our most cherished assets. It is, therefore,
Liikkuvuus ja stabiliteetti. 2.1. Koripalloharjoittelun tukitoimet
Liikkuvuus ja stabiliteetti 2.1. Koripalloharjoittelun tukitoimet Liikkuvuus Liikkuvuuden määrittelyä Kykyä tehdä mahdollisimman laajoja liikkeitä joko omin voimin tai jonkin ulkoisen voiman avustamana
ALKULÄMMITTELYLLÄ EROON POLVIVAMMOISTA
1 ALKULÄMMITTELYLLÄ EROON POLVIVAMMOISTA Lehtonen Elina & Juola Anni Elokuu 2015 2 SISÄLLYS OPPAAN LUKIJALLE... 3 ALKULÄMMITTELYN TÄRKEYS... 5 HARJOITTEITA... 6 LOPUKSI... 21 3 OPPAAN LUKIJALLE Tämä opas
Mitä on lihashuolto. MM-coach urheiluvalmennus
Pesäpalloilijan lihashuolto Mitä on lihashuolto Lihashuollon määritelmä - aktiiviset ja passiiviset toimenpiteet - pyritään nopeuttamaan fyysistä ja psyykkistä palautumista - rasitusvammojen ennaltaehkäisy
Liikuntavammat on suurin yksittäinen tapaturmaluokka Suomessa. Vuosittain maassamme tapahtuu noin 350 000 liikuntavammaa. Monet liikunnan ja urheilun
Liikuntavammat on suurin yksittäinen tapaturmaluokka Suomessa. Vuosittain maassamme tapahtuu noin 350 000 liikuntavammaa. Monet liikunnan ja urheilun yhteydessä sattuvista vammoista olisivat ehkäistävissä,
18.50) Avaus Kati Pasanen Näkökulmia palautumisesta Juha Koskela
Tavoitteena terve ja menestyvä urheilija Palaudu ja kehity 4.5.2010 UKK-instituutti, Tampere Palaudu ja kehity Ohjelma Johdantoa (klo 18.00-18.50) 18.50) Avaus Kati Pasanen Näkökulmia palautumisesta Juha
Hyvä liikehallinta suojaa vammoilta
Hyvä liikehallinta suojaa vammoilta Kuva: Mika Hilska Irja Lahtinen Tutkimuskoordinaattori Fysioterapeutti Tampereen Urheilulääkäriasema 350 000 liikuntavammaa / vuosi Parkkari et. al. 1 Miksi liikuntavammojen
LIHASHUOLTO URHEILIJAN OMAT TOIMENPITEET: - tasapainoinen elämänrytmi. Ø päiväjärjestys uni / valvominen, ruokailuajat
LIHASHUOLTO Lihashuolto tarkoittaa joukkoa toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on valmistaa urheilijaa suoritukseen ja edistää palautumista harjoituksesta tai kilpailusta. Palautumisella tarkoitetaan fyysisen
Alkulämmittelyohjelma
Alkulämmittelyohjelma Terve Futaaja 2 Johdanto Tämä alkulämmittelyohjelma on suunniteltu Terve Futaaja - tutkimusta varten. Tutkimus on UKK-instituutissa toimivan Tampereen Urheilulääkäriaseman hanke,
Hyvä liikehallinta suojaa vammoilta
Hyvä liikehallinta suojaa vammoilta Kuva: Mika Hilska Irja Lahtinen Tutkimuskoordinaattori Fysioterapeutti Tampereen Urheilulääkäriasema 350 000 liikuntavammaa / vuosi Parkkari et. al. 1 Miksi liikuntavammojen
Liikunnan turvallisuus. Jari Parkkari, erikoislääkäri, dosentti
Liikunnan turvallisuus Jari Parkkari, erikoislääkäri, dosentti Millaisten liikuntavammojen ehkäisyyn kannattaa panostaa?: terveliikkuja.fi Kuolema V a m m a n v a k a v u u s Päävamma, tytöt Eturistisidevamma,
Nuoren urheilijan voimaharjoittelu
Tavoitteena terve ja menestyvä nuori urheilija Nuoren urheilijan voimaharjoittelu Varalan urheiluopisto 20.10.2009 Nuoren urheilijan valmiudet voimaharjoitteluun Biologinen ikä: Milloin vastuksena omakehon
Venyttely ennaltaehkäisee vaivoja parhaiten
Venyttely ennaltaehkäisee vaivoja parhaiten Lihaskireys ja alentunut nivelliikkuvuus syntyvät usein kehon yksipuolisesta kuormituksesta, joka pitkään jatkuessaan voi aiheuttaa lihaksiin tasapainohäiriön.
TOIMINNALLINEN MYOFASKIAALINEN HARJOITTELU PALAUTA MYOFASKIAALINEN TASAPAINO OPTIMOI SUORITUSKYKY ENNALTAEHKÄISE VAMMAT.
TOIMINNALLINEN MYOFASKIAALINEN HARJOITTELU PALAUTA MYOFASKIAALINEN TASAPAINO OPTIMOI SUORITUSKYKY ENNALTAEHKÄISE VAMMAT Uusi näkemys: MyoFaskiaalisella harjoittelulla kehität suorituskykyä niin normaaliarkeen
Nuoren urheilijan voimaharjoittelu
Tavoitteena terve ja menestyvä nuori urheilija Nuoren urheilijan voimaharjoittelu 20.10.2009 Varalan Urheiluopisto, Tampere TERVE URHEILIJA -ohjelma Taustalla: Liikuntavammojen Valtakunnallinen Ehkäisyohjelma
Verryttelyn tavoitteet ja mahdollisuudet
Tampereen Urheilulääkäriaseman iltaseminaari 6.5.2008 Tavoitteena menestyvä urheilija Verryttelyn tavoitteet ja mahdollisuudet Juha Koskela Lasketaanpa arvio: Alkuverryttelyyn 20 min (on aika vähän nopeus-,
Etelä-Karjalan Liikunta ja Urheilu ry
Etelä-Karjalan Liikunta ja Urheilu ry Etelä-Karjalan Liikunta ja Urheilu ry Herkkyyskausi, eli ajanjakso jolloin tietyn ominaisuuden kehittyminen tapahtuu osittain luonnollisen kasvun kautta ja jolloin
Akrobatiavoimistelussa huikeat tasapaino- ja kehonhallinnantaidot yhdistyvät erilaisiin voimistelijoiden
VOIMISTELU Tekstit: Roosa Suomalainen ja Anniina Mikkola Koonnut: Nina Rantalankila, viestintäpäällikkö, Suomen Voimisteluliitto Akrobatiavoimistelu Akrobatiavoimistelussa huikeat tasapaino- ja kehonhallinnantaidot
URHEILIJAN PALAUTUMINEN - Lihashuolto, venyttely, verryttely
URHEILIJAN PALAUTUMINEN - Lihashuolto, venyttely, verryttely Anniina Ojala Yläkouluakatemian 1. leiritys 2014 LIHASHUOLTO Urheilijan lihashuollolla tarkoitetaan kaikkia aktiivisia ja/tai passiivisia
KEHONHUOLTO Janika Martinsalo
KEHONHUOLTO Janika Martinsalo Kehonhuolto AKTIVOINTI: 1) Mitä on kehonhuolto? Kehonhuolto Kehonhuollon perus idea on nopeuttaa palautumista suorituksesta ja/tai pitää kehon suorituskyky samanlaisena tai
YLEISIMPIEN NILKKAVAMMOJEN ENNALTAEHKÄISY LENTOPALLOSSA
YLEISIMPIEN NILKKAVAMMOJEN ENNALTAEHKÄISY LENTOPALLOSSA Lukijalle Tässä oppaassa tuodaan esille erilaisia nilkkavammojen ennaltaehkäisykeinoja lentopallossa. Oppaassa on keskitytty osa-alueisiin, joissa
256 LAATUA KÄYTÄNNÖN VALMENNUKSEEN
256 LAATUA KÄYTÄNNÖN VALMENNUKSEEN Valmennuksen osa-alueet Asia tarinasta Taito/ tekniikka Taktiikka/ pelikäsitys Fyysiset valmiudet Henkiset valmiudet omassa toiminnassasi Vahvuutesi Kehittämiskohteesi
TAVOITTEENA TERVE URHEILIJA
TAVOITTEENA TERVE URHEILIJA Kehittävä alkuverryttely Pasi Lind 14.12.2014 Hannele Hiilloskorpi Pekka Rindell Kati Pasanen Juha Koskela Harri Hakkarainen www.terveurheilija.fi Valmennushaasteita ENNEN NYT
Potilasohje liike- ja liikuntaharjoitteluun polvi- ja lonkkanivelrikossa
Potilasohje liike- ja liikuntaharjoitteluun polvi- ja lonkkanivelrikossa Hilkka Virtapohja ja Jari Arokoski Lisätietoa 19.2.2007 Nivelrikon seurauksena lihasvoima heikkenee ja nivel jäykistyy. Nivelrikkopotilaiden
Nousujohteisuus. Laji(t) Muu. Määrä
Olympiakomitea, Nuori Suomi ja Suomen Valmentajat ovat tehneet laajan selvityksen 8 18- vuotiaiden urheilevien nuorten liikuntamääristä ja harjoittelun karkeasta laadusta. Hyvä harjoittelu -selvitystyön
Espoon Urheilijat ry Judojaos. Fyysisen harjoittelun opas
Espoon Urheilijat ry Judojaos Fyysisen harjoittelun opas 1 Sisällysluettelo 1 KUNNON HARJOITTAMINEN... 3 2 KESTÄVYYSHARJOITTELU... 4 2.1 PERUSKESTÄVYYS... 4 2.2 VAUHTIKESTÄVYYS... 4 2.3 MAKSIMIKESTÄVYYS...
Ergo Selkäklinikka. Petteri Koski
Näkökantojakantoja AUDI-ik ikäistenisten urheilijoiden fyysisestä harjoittelusta Alppilajit Vuokatti 28.10.-06 Naprapaatti ; D.N. Kymenlaakson ammattikorkeakoulu Ergo - Selkäklinikka Kotka Uuperi Ski Team
Polvikontrolli Vammojen ennaltaehkäisyyn
Polvikontrolli Vammojen ennaltaehkäisyyn POLVIKONTROLLIOHJELMA Polvikontrollin tarkoitus on opettaa pelaajalle oikea liikemalli, jolla pyritään välttämään loukkaantumisia sekä valmistetaan pelaajaa kovempaan
Ennaltaehkäisevää urheilulääketiedettä
Ennaltaehkäisevää urheilulääketiedettä Harri Hakkarainen LL, LitM Urheilulääkäri / - valmentaja Suomen vahvuuksia Ortopedinen osaaminen huippua Onko syynä vammojen suuri määrä Tieto vammojen kuntoutuksesta
Liikuntalääketieteen päivät 6.11.2013 URHEILIJAN VAMMOJEN EHKÄISY TULEVAISUUDESSA. Mika Hilska
Liikuntalääketieteen päivät 6.11.2013 URHEILIJAN VAMMOJEN EHKÄISY TULEVAISUUDESSA Mika Hilska Kati Pasanen Tutkimus- ja kehittämispäällikkö Filosofian tohtori, fysioterapeutti, valmentaja Tampereen Urheilulääkäriasema
Nivelrikko ja liikunta - Mikä on hyväksi? Hanna Jungman Fysioterapeutti Aluesuunnittelija, Suomen Nivelyhdistys
Nivelrikko ja liikunta - Mikä on hyväksi? Hanna Jungman Fysioterapeutti Aluesuunnittelija, Suomen Nivelyhdistys Liikunta ja tule-sairaudet Lääketieteessä juuri millään ei ole yhtä vahva näyttö kuin liikunnan
VALMENTAMINEN LTV 2 12.12.2009 1
VALMENTAMINEN LTV 2 12.12.2009 1 YHDEN HARJOITUSKERRAN KOKONAISUUS Ihmisen fyysinen kasvu Kasvu pituuden, painon ja kehon osien sekä elinjärjestelmien kasvua kasvu noudattaa 95%:lla tiettyä kaavaa, mutta
Loppuverryttelyn yhteydessä venytysten kesto 15-30 sekuntia per jalka/puoli. *Keskipitkä venytys
Johdanto Tässä oppaassa on kuvattu ja esitetty jalkapalloilijan tärkeimpiin lihasryhmiin kohdistuvat venytykset. Tavoitteena on selkeyttää pelaajille ja valmentajille sekä pelaajien vanhemmille mitä venytyksiä
TOIMINNALLINEN HARJOITTELU LAJIHARJOITTELUN PERUSTANA. Pajulahti, 27.1.2007 Nuorten maajoukkue
TOIMINNALLINEN HARJOITTELU LAJIHARJOITTELUN PERUSTANA Pajulahti, 27.1.2007 Nuorten maajoukkue Toiminnallinen =suunniteltu/kehittynyt/mukautunut tiettyä tarkoitusta varten. Toiminnallisen voimaharjoittelun
YLÄKOULUIKÄISEN URHEILIJAN PALAUTUMINEN - AJATUKSIA VANHEMMILLE. Yläkouluakatemian 1. leiritys Anniina Ojala
YLÄKOULUIKÄISEN URHEILIJAN PALAUTUMINEN - AJATUKSIA VANHEMMILLE LÄHIPIIRIN TUKI ON TÄRKEÄ Huippu-urheilu vaatii tiettyä itsekkyyttä ja voi välillä tuntua yksinäiselle. On tärkeää, että urheilijan ympärillä
Rasitusvammat nuorilla urheilijoilla. 13.5.2015 Lotta-Sofia Kosonen
Rasitusvammat nuorilla urheilijoilla 13.5.2015 Lotta-Sofia Kosonen Nuori urheilija kasvulinjat eivät vielä luutuneet kasvuiässä levon tarve suuri voi toipua rasituksesta ja vammoista jopa hitaammin kuin
VENYTTELYOHJE EVU - 00. Mika Laaksonen
VENYTTELYOHJE EVU - 00 Mika Laaksonen MIKSI ON HYVÄ VENYTELLÄ PELIEN JA HARJOITUSTEN JÄLKEEN? Kova harjoittelu ja treeni kiristävät lihaksia, jos venyttely laiminlyödään. Näin lihakset väsyvät nopeammin
Lasten ja nuorten lihashuolto ja harjoittelumäärät Pasi Ahola 16.12.2013
Lasten ja nuorten lihashuolto ja harjoittelumäärät Pasi Ahola 16.12.2013 Harjoittelumäärät Lapset/nuoret tarvitsevat vähintään 2 tuntia fyysistä aktiviteettia joka päivä. Sidekudokset, luusto, jänteet
Liikunta- ja terveystieteiden tiedekunta, Viveca. TAITOVALMENNUS valmentajien täydennyskoulutus
Liikunta- ja terveystieteiden tiedekunta, Viveca TAITOVALMENNUS valmentajien täydennyskoulutus taitovalmennus valmentajien täydennyskoulutus, 20 op Jyväskylän yliopiston liikunta- ja terveystieteiden tiedekunta
NUORTEN HARJOITTELUSSA HUOMIOITAVIA ASIOITA. SSL:n ohjaajatapaaminen 10.2.2012
NUORTEN HARJOITTELUSSA HUOMIOITAVIA ASIOITA SSL:n ohjaajatapaaminen 10.2.2012 Irja Lahtinen fysioterapeutti tutkimuskoordinaattori Tampereen Urheilulääkäriasema UKK-instituutti Illan sisältöä LiVE-ohjelma
3. Kehittävä venyttely: Kehittävällä venyttelyllä kehitetään lihasten liikkuvuutta, joilla on suoria vaikutuksia mm.
Liikkuvuuden kehittäminen Venyttelyn merkitys koripalloilijalle voidaan jakaa karkeasti kolmeen osaan: Valmistava venyttely: suoritetaan ennen harjoitusta tai peliä! Valmistavassa venyttelyssä avataan
Road Racing. Harjoittelu ja ajamisen kuormittavuus 8.11.2008. Tomi Konttinen 2008
Road Racing Harjoittelu ja ajamisen kuormittavuus 8.11.2008 Tomi Konttinen 2008 Menestymisen edellytykset LAJITEKNINEN VALMIUS mahdollistaa oikean suoritustavan FYYSINEN VALMIUS mahdollistaa taidon, kestävyyden
ULKOKUNTOLAITEOPAS IKÄÄNTYNEILLE
ULKOKUNTOLAITEOPAS IKÄÄNTYNEILLE LIHASVOIMA Lihaksen suurin mahdollinen kyky tuottaa voimaa laskee 50 ikävuoden jälkeen noin 1,5 % vuosittain. Edistettäessä aktiivista ja energistä ikääntymistä lihasvoiman
TEHOKAS TAUKO - Taukoliikuntaopas päiväkodin työntekijöille
TEHOKAS TAUKO - Taukoliikuntaopas päiväkodin työntekijöille SISÄLTÖ LUKIJALLE 4 TEHOKAS TAUKO 5 Milloin taukoliikuntaa? 6 Virkistävä tauko 6 Rentouttava tauko 8 LUKIJALLE Lyhyt taukoliikuntahetki työn
KOTIVENYTTELYOHJELMA REIDEN TAKAOSAN LIHAKSET REIDEN LÄHENTÄJÄT PAKARALIHAKSET
KOTIVENYTTELYOHJELMA REIDEN TAKAOSAN LIHAKSET Ojenna toinen jalka suoraksi eteen ja pidä toinen jalka koukistettuna vieressä. Nojaa ylävartaloa eteen kohti venytettävää jalkaa. Pidä selkä suorana.tunne
VENYTTELYOHJE B-juniorit
VENYTTELYOHJE B-juniorit Venyttelyn perusteet: Toisin kuin yleensä uskotaan, lihasta voidaan venyttää myös ennen tai jälkeen raskaan suorituksen. Venyttelyn ja lihaksen venyttämisen kesto riippuu siitä,
Hyvä liikehallinta suojaa vammoilta
Vammat Veks Hyvä liikehallinta suojaa vammoilta Kuva: Mika Hilska Kati Pasanen Tutkimus- ja kehittämispäällikkö Filosofian tohtori, fysioterapeutti, valmentaja Tampereen Urheilulääkäriasema Liikuntavammojen
PERJANTAI LAUANTAI SUNNUNTAI Vko Ryhmi Fyysinen painotus Aikuiset
SYYSKAUSI 2018 MAANANTAI TIISTAI KESKIVIIKKO TORSTAI PERJANTAI LAUANTAI SUNNUNTAI Vko Ryhmi Fyysinen painotus Aikuiset Taito-ominaisuudet Junnut / aikuisten lämmittely JUNIORIT HARMONIA VAPAA JUNIORI KUNTO
Ryhti ja perusliikkuminen lähtökohtana
Ryhti ja perusliikkuminen lähtökohtana - pystyasennon hahmottaminen ja hallinta - kävely juoksu - kyykky - hyppääminen, heittäminen Juha Koskela Pystyasennon hahmottaminen ja hallinta Motorinen homunculus
Luku 4 Nuoruus päämäärätietoista harjoittelua
Luku 4 Nuoruus päämäärätietoista harjoittelua 155 Valmennuksen osa-alueet Asia tarinasta Taito/ tekniikka Taktiikka/ pelikäsitys Fyysiset valmiudet Henkiset valmiudet omassa toiminnassasi NUORUUS Vahvuutesi
Liikkeet ovat eritasoisia. Aloita A tason liikkeistä ja siirry pelaajien kehittyessä B tason liikkeisiin ja aina E tasolle asti.
POLVIKONTROLLI Ohjelman tarkoitus on ennaltaehkäistä polvivammoja parantamalla polvikontrollia, tasapainoa, keskivartalon hallintaa, alaraajojen lihasvoimaa, nivelliikkuvuutta, koordinaatiota sekä hypyn
Lihaskuntoharjoittelu HYVÄ LIHASKUNTO TUKEE KESTÄVYYSKUNNON HARJOITTELUA!
Lihaskuntoharjoittelu HYVÄ LIHASKUNTO TUKEE KESTÄVYYSKUNNON HARJOITTELUA! Lihaskuntoharjoittelu Oikeanlaista voimaa lisäävää kimmoisuus ja askelpituus Oma paino pienet lisäpainot Sarjoissa paljon toistoja
Liikehallinnan harjoittelu
Liikehallinnan harjoittelu Johdanto Tämä ohjelma on suunniteltu Terve Futaaja -tutkimusta varten. Tutkimus on UKK-instituutissa toimivan Tampereen Urheilulääkäriaseman hanke, joka toteutetaan yhteistyössä
TYYPILLISIMMÄT RASITUSVAIVAT OMAHOITO JA ENNALTAEHKÄISY
TYYPILLISIMMÄT RASITUSVAIVAT OMAHOITO JA ENNALTAEHKÄISY LT Heidi Haapasalo Ortopedian, traumatologian ja liikuntalääketieteen el RASITUSVAMMAAN ON AINA SYY Harjoituksen määrä / intensiteetti / alusta ->
Taitovalmennus. Lapin Urheiluopisto Olli Cajan
Taitovalmennus Lapin Urheiluopisto Olli Cajan Pohjaa näkemyksille Taitovalmentaja (Lapin urheiluopisto) - Taitokonseptin kehitys - Urheiluakatemia (kaikki lajiryhmät) - Junnuakatemia (eri lajiryhmiä) -
KESÄN HARJOITTELUOHJELMA KILPARYHMILLE
KESÄN HARJOITTELUOHJELMA KILPARYHMILLE KESTÄVYYS 2-3 KRT/VIIKKO VAIHTOEHDOT JUOKSU 30-45 min tasavauhtista, PPPP= pitää pystyä puhumaan puuskuttamatta UINTI 30 min KÄVELY/SAUVAKÄVELY reipas vauhti 1,5h
LASTEN JA NUORTEN LIIKUNTA-AKTIIVISUUS
LASTEN JA NUORTEN LIIKUNTA-AKTIIVISUUS TAVOITE Lasten ja nuorten liikunnan asiantuntijaryhmä 2008 KOHTUULLISTA LIIKUNTAA REIPPAASTI LIIKKUVAT OPPILAAT RUUTUAIKAA? URHEILEVIEN NUORTEN RUUTUAIKA SUOMESSA
FYYSISEN HARJOITTELUN PERUSTEET FHV
FYYSISEN HARJOITTELUN PERUSTEET FHV KEHITTYMISEN PERIAATTEITA HARJOITUSÄRSYKE = järjestelmän häirintä Perusvoimaharjoitus lihassoluvaurio ELINJÄRJESTELMÄN REAGOINTI Vaurion korjaus = proteiinisynteesin
Voima ja voimaharjoittelu. Mistä voimantuotto riippuu? Mitä voimaa tarvitsen lajissani? Miten voimaa harjoitetaan?
Voima ja voimaharjoittelu Mistä voimantuotto riippuu? Mitä voimaa tarvitsen lajissani? Miten voimaa harjoitetaan? Voimantuottoon vaikuttavia tekijöitä lihaksen pituus (nivelkulma) voimantuottoaika voimantuottonopeus
TAVOITTEENA terve ja menestyvä urheilija. Mikko Manner 3.10.2009
TAVOITTEENA terve ja menestyvä urheilija Mikko Manner 3.10.2009 Urheilija ei tervettä päivää näe KEHITYSKOLMIO Harjoittelu Ravinto KEHITYS Lepo Kehon huolto HEI VALKKU MIKS ME NÄIN TEHDÄÄN? Omat kokemukset
Kunto-ohjelma amputoiduille
Kunto-ohjelma amputoiduille Yleistä harjoituksista Tässä kirjasessa esitellään harjoitukset, joista kuntoutuksesi alkaa proteesin sovituksen jälkeen. Harjoitukset voi tehdä proteesin kanssa tai ilman
Training Room Monialainen työpaja. Mira Tuovinen LL, LitM Liikuntalääketieteeseen erikoistuva lääkäri
Training Room Monialainen työpaja Mira Tuovinen LL, LitM Liikuntalääketieteeseen erikoistuva lääkäri 2 Urheiluvammat Mira Tuovinen MIKÄ ON RASITUSVAMMA? Kudoksen toistuvat mikrovauriot syntyvät liiallisesta
Harjoittele terveenä urheile laadukkaasti Hoitopolun rakentaminen urheiluseuraan Case Ilves jalkapallo
Harjoittele terveenä urheile laadukkaasti Hoitopolun rakentaminen urheiluseuraan Case Ilves jalkapallo Heli Rekimies, fysiikkavalmentaja ja fysioterapeutti Ilves Edustus KLINIKKATOIMINTA Kaikilla pelaajilla
Energiaraportti Yritys X 1.8.2014
Energiaraportti Yritys X 1.8.2014 OSALLISTUJAT Viimeisin Energiatesti 1.8.2014 +0% 100% Energiatestiin kutsuttiin 10 henkilöä, joista testiin osallistui 10. Osallistumisprosentti oli 100 %. Osallistumisprosentin
KUNTOUTUS POLVIVAMMAN JÄLKEEN. 2.3.2015 Fysioterapeutti Anne Hietanen Asiantuntijapalvelut, artroprosessi TYKS
KUNTOUTUS POLVIVAMMAN JÄLKEEN 2.3.2015 Fysioterapeutti Anne Hietanen Asiantuntijapalvelut, artroprosessi TYKS s83.6 distorsio genu S83.0 luxatio patellae? S83.2 ruptura menisci? S83.3 nivelruston repeämä?
Lonkan nivelrikko. Potilasohje. www.eksote.fi
Lonkan nivelrikko Potilasohje www.eksote.fi Sisällys Hyvä nivelrikko-oireinen... 3 Nivelrikon vaikutuksia... 3 Tietoa nivelrikosta ja harjoittelun vaikutuksista... 4 Mitä nivelrikko on... 4 Harjoittelulla
Ohjeita liikunnanohjaajille. Katri Pöllänen, Projektityöntekijä, Monaliiku ry
Ohjeita liikunnanohjaajille Katri Pöllänen, Projektityöntekijä, Monaliiku ry Ohjeet 1. Suunnittele tunnit hyvin 2. Toteutus: Suunnitelman mukaan, mutta joustavasti 3. Selitä mitä tehdään ja miksi 4. Liikutaan
Valmentaja- ja ohjaajakoulutus, 1. taso. Etelä-Karjalan Liikunta ja Urheilu ry
Valmentaja- ja ohjaajakoulutus, 1. taso Hermosto Taito Nopeus Sukuelimet Voima Tuki- ja liikuntaelimet Sisäelimet Aerobinen kestävyys Anaerobinen kestävyys Liikkuvuus 2 Fyysiset ominaisuudet Ikä Tasapaino
Huoltava harjoittelu Koripalloharjoittelun tukitoimet
Huoltava harjoittelu 2.1. Koripalloharjoittelun tukitoimet Huoltava harjoittelu 1. Huoltava harjoittelu yleisesti 2. Alkulämmittelyt 3. Loukkaantumisten ennalta ehkäisy (Prehab) 4. Palauttava harjoittelu
Lukulattia liikkumisen turvallisuudesta
Lukulattia liikkumisen turvallisuudesta Tavoite Tämän tehtävän tavoitteena on tuoda esille liikkumisen turvallisuuteen liittyviä perustietoja lukujen avulla. Kohderyhmä Yläkoululaiset sekä alakoulun 5.-6.
Luuliikuntasuositus lapsille ja kasvaville nuorille. Hypi ja pompi, juokse ja pelaa! Usein ja vauhdikkaasti.
lapsille ja kasvaville nuorille Hypi ja pompi, juokse ja pelaa! Usein ja vauhdikkaasti. lapsille ja kasvaville nuorille Liikuntamuodot Lapsilla ja kasvavilla nuorilla tavoitteena on luiden ja lihasten
KEPPIJUMPAN PERUSLIIKKEITÄ "Keppijumpan isän" Juhani Salakan ohjeita oikeisiin liikesuorituksiin. Perusohje: Aluksi suurin huomio oikeaan suoritustekniikkaan (opetellaan ensin "uimaan" ja mennään vasta
Vaihtelua jäähdyttelyyn Pasi Lind 14.12.2014
Vaihtelua jäähdyttelyyn Pasi Lind 14.12.2014 Kati Pasanen Mitä huomioin jäähdyttelyn suunnittelussa? Edeltäneen harjoituksen sisältö Harjoitusjakson painopistealueet ja harjoitusviikon rakenne / harjoitusten
LUKIOLAISTEN ULKONÄKÖPAINEET. Susanne Ikonen, Hanna Leppänen, Riikka Könönen & Sonja Kivelä
LUKIOLAISTEN ULKONÄKÖPAINEET Susanne Ikonen, Hanna Leppänen, Riikka Könönen & Sonja Kivelä Psykologia 7 KAMA Tutkimus toteutettiin: 4.10.2016-18.11.2016 Sisällysluettelo 1. Johdanto 1.1 Mitä ovat ulkonäköpaineet?
OLKAPOTILAAN FYSIOTERAPIA. TYKS ARTRO Asiantuntijapalvelut ft Pia Kalpamaa
OLKAPOTILAAN FYSIOTERAPIA TYKS ARTRO Asiantuntijapalvelut ft Pia Kalpamaa KUORMITTUNEISUUS TYÖKUORMITUS TAPATURMAT ONNISTUNUT FYSIOTERAPIA Fysioterapian ajoitus 1. Akuutti trauman jälkeen Fysioterapia
1. Liikkuvuusharjoittelusta 3. 2. Toiminnallisia liikkuvuusliikkeitä alku- ja loppuverryttelyyn 4. 3. Kotiharjoitteluopas liikkuvuuden lisäämiseen 10
12/2013 Sisällysluettelo 1. Liikkuvuusharjoittelusta 3 2. Toiminnallisia liikkuvuusliikkeitä alku- ja loppuverryttelyyn 4 3. Kotiharjoitteluopas liikkuvuuden lisäämiseen 10 4. Muistiinpanoja 17 Lähteet
TEAMGYMIN KILPAILUSÄÄNNÖT
TEAMGYMIN KILPAILUSÄÄNNÖT 1.1.2017 ------------------------- Sisällysluettelo 1. Osallistumisoikeus... 2 2. Kilpailusarjat ja -muodot... 2 3. Joukkueen kokoonpano... 3 4. Sama voimistelija eri joukkueissa...
Danske Bank. Juoksukoulu
Danske Bank Juoksukoulu Ohjelma Keskiviikko 21.1.2015, klo 17-18:30 Luento 30 min @Olympiastadion -Kestävyysharjoittelun osa-alueet -Juoksuharjoittelu -Yleisimmät ongelmat ja miten korjataan -Harjoittele
DYNAAMINEN LIIKKUVUUS & ALKULÄMMITELY Janika Martinsalo
DYNAAMINEN LIIKKUVUUS & ALKULÄMMITELY Janika Martinsalo Janika Martinsalo Koulutettu hieroja/urheiluhieroja (2012) Liikuntaneuvoja (2016) > Liikunnanohjaajaksi (AMK) 2019 5 vuotta naisten salibandyliigassa,
JALKAPALLOILIJOIDEN VENYTTELYOHJEET
JALKAPALLOILIJOIDEN VENYTTELYOHJEET MIKSI VENYTELLÄ? Notkeus on fyysisen kunnon osatekijä ja tärkeä osa jalkapalloilijan lihastasapainon ylläpitoa. Lihas koostuu lihaksen massasta ja jänteistä joiden avulla
Kyynärvarren ja ranteen vahvistaminen sekä vammojen ennaltaehkäisy
PS&V-MM 2011 Kyynärvarren ja ranteen vahvistaminen sekä vammojen ennaltaehkäisy Tärkein yksittäinen tekijä sulkapalloilijan kyynärvarren sekä ranteen vammojen ennaltaehkäisyssä on oikea mailaote. Muista
Auron Liikuntapalvelut
Auron Liikuntapalvelut Kuntouttavat liikuntaryhmät Terveysliikuntaryhmät Kuntoliikuntaryhmät Löydä itsellesi sopiva liikuntaohjelma ja varaa paikkasi kätevästi netissä: www.auron.fi/liikuntaryhmät Ohjaava
Urheilevien lasten ja nuorten fyysis-motorinen harjoittelu
Hämeenlinna 25.4.2009 Tampere Urheilevien lasten ja nuorten fyysis-motorinen harjoittelu 1.Selvityksen tuloksia ja johtopäätöksiä 2.Mistä ongelmat ovat syntyneet? 3.Miten harjoittelua ja urheilua voisi
LIHASKUNTOHARJOITTELU KOTONA
LIHASKUNTOHARJOITTELU KOTONA Tähän on kerätty liikemalleja, joita voidaan suorittaa kotona. Kaikkia liikkeitä ei tarvitse kerralla tehdä, vaan tarkoituksena on poimia itselle sopivat liikkeet omaksi kuntopiiriksi.
MAAJOUKKUEVALMENNUS. TeamGymin maajoukkue- ja EM-valmennus 2015-2017. Voimistelu liikuttaa!
MAAJOUKKUEVALMENNUS TeamGymin maajoukkue- ja EM-valmennus 2015-2017 Esim. otsikko JÄRJESTELMÄ Maajoukkuevalmennus on osa liittojohtoista TeamGymin valmennusjärjestelmää Maajoukkuevalmennuksen tarkoituksena
Fyysinen valmennus sulkapallossa Pajulahti Sulkapallon lajianalyysiä Voima V-M Melleri
Sulkapallon lajianalyysiä Voima V-M Melleri Mihin voimaa tarvitaan? liikkuminen ja suunnanmuutokset lyönnit keskivartalon tuki (tärkeää kaikessa!) Jalat (=liikkuminen) Jalkoihin kohdistuvat pelin suurimmat
KESKI-UUDANMAAN PELASTUSLAITOS LIIKUNNANOHJAAJA AMK SIV ARO
TAPATURMIEN EHKÄISY= TURVALLISTA LIIKKUMISTA Tapaturma on odottamaton tapahtuma, jonka yhteydessä ihminen loukkaantuu tai menehtyy. Tapaturman yleinen tunnusmerkki on eriasteinen ruumiillinen vamma. Tapaturmien
Testaus- ja kuntotutkimusasema TESKU ay
Testaus- ja kuntotutkimusasema TESKU ay www.tesku.fi email:tesku@tesku.fi Lääninhallituksen toimiluvalla ennaltaehkäisevään terveydenhuoltoon liikunnallisesti suuntautunut fyysisen kunnon testausta, liikunnallista
Ohjeita polven tähystysleikkauksesta kuntoutuvalle
Ohjeita polven tähystysleikkauksesta kuntoutuvalle VARSINAIS-SUOMEN SAIRAANHOITOPIIRI EGENTLIGA FINLANDS SJUKVÅRDSDISTRIKT Tämän ohjeen tarkoituksena on selvittää polven tähystysleikkauksen jälkeistä kuntoutumista.
Polven liikkeissä esiintyy pienessä määrin kaikkia liikesuuntia. Ojennus-koukistussuunta on kuitenkin selkein ja suurin liikelaajuuksiltaan.
1 2 Lantio toimii liikkeiden lähtöpaikkana, etenkin kun toiminta tapahtuu alaraajojen varassa. Kävely, kyykkyliike, juoksu, heittäminen ja erilaiset hypyt tuotetaan ensisijaisesti lantiosta/lonkasta alkaen.
Nuoren moukarinheittäjän harjoittelu. Moukarikarnevaalit 29.6-2.7.2006 Kaustinen
Nuoren moukarinheittäjän harjoittelu Moukarikarnevaalit 29.6-2.7.2006 Kaustinen Mitä ominaisuuksia vaaditaan? Antropometria miehet 180-200cm naiset 170-190cm Moukarinheitossa pärjää myös hieman pienemmät
LIHASKUNTO-OHJELMA KPV TYTÖT 02
LIHASKUNTO-OHJELMA KPV TYTÖT 02 OHJELMAN TARKOITUS ON PARANTAA: TASAPAINOA POLVIKONTROLLIA KESKIVARTALON HALLINTAA ALARAAJOJEN LIHASVOIMAA NIVELLIIKKUVUUTTA KOORDINAATIOTA HYPYN ALASTULOTEKNIIKKAA SEKÄ
Polven nivelrikko. Potilasohje. www.eksote.fi
Polven nivelrikko Potilasohje www.eksote.fi Sisällys Hyvä nivelrikko-oireinen... 3 Nivelrikon vaikutuksia... 3 Tietoa nivelrikosta ja harjoittelun vaikutuksista... 4 Mitä nivelrikko on... 4 Harjoittelulla
Lonkan tekonivel. Fysioterapiaohjeet
Fysioterapia Lonkan tekonivel Fysioterapiaohjeet Seinäjoen keskussairaala, fysioterapia Koskenalantie 18 60220 Seinäjoki Puhelin 06 415 4939 Sähköposti: etunimi.sukunimi@epshp.fi Fysioterapia 2 (11) Lukijalle
Yhteistyö Training Roomin kanssa ja kuormituksen seuranta lajissa
Yhteistyö Training Roomin kanssa ja kuormituksen seuranta lajissa Monialainen työpaja 29.5.2019 Eero Savolainen JBA Jyväskylä Basketball Academy Tavoitteena kehittää keskisuomalaista koripallotoimintaa
Polven tekonivel. Fysioterapiaohjeet
Fysioterapia Polven tekonivel Fysioterapiaohjeet Seinäjoen keskussairaala Koskenalantie 18 60220 Seinäjoki Ähtärin sairaala Sairaalantie 4 E 63700 Ähtäri Puhelinvaihde 06 415 4939 Faksi 06 415 4351 Puhelin